Справа № 826/4033/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 квітня 2018 року № 826/4033/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві
провизнання дій протиправними та скасування постанови

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просив: - визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича з винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року протиправними; - скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинським Олександром Володимировичем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 серпня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44441783 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393, виданого Деснянським районним судом міста Києва 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1, як боржника у виконавчому провадженні, на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 1 041 123,66 грн. Вказаною постановою боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення суду: до 27 серпня 2014 року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення суду у встановлений строк, 19 грудня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову, якою з ОСОБА_1, як боржника у виконавчому провадженні ВП №44441783, стягнуто виконавчий збір у розмірі 104 112,37 грн.

08 грудня 2015 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/6998/15 постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 104 112,37 грн. скасовано та визнано протиправними дії державного виконавця по стягненню з боржника виконавчого збору.

Після цього, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві та з вимогою щодо повернення незаконно стягнутого виконавчого збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року у справі №754/4522/13-ц скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Шевченківський РВ ДВС ГУЮ у м. Києві повернути ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 8271,83 грн., стягнутий на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 19 грудня 2014 року ВП №44441783, винесеної державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві Ельбабаєвим Б.Б.

Відповідно до частини третьої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю, а тому, з урахуванням викладених обставин та рішень судів, дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича з винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року у розмірі 104112,36 грн. є протиправними, а постанова такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинський Олександр Володимирович проти задоволення позову заперечував.

В обгрунтування своїх заперечень наголошував на тому, що дійсно постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/6998/15 постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 104 112,37 грн. скасовано та визнано протиправними дії державного виконавця по стягненню з боржника виконавчого збору. Проте, вказана постанова державного виконавця була скасована з тих підстав, що боржником не вчасно отримана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №44441783 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393, виданого Деснянським районним судом міста Києва 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1, як боржника у виконавчому провадженні, на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 1 041 123,66 грн., а тому у встановлений державним виконавцем строк - до 27 серпня 2014 року боржник не зміг добровільно виконати рішення суду. В той же час у термін, встановлений для добровільного виконання рішення суду, боржником не виконано самостійно рішення Деснянського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 1 041 123,66 грн. Більше того, вказана сума не погашена повністю і до цього часу. Разом з тим, відповідачем вчинялись дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання вказаного рішення суду у примусовому порядку, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

На підставі доводів і заперечень сторін, дослідження матеріалів справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 07 жовтня 2013 року Деснянський районний суд м. Києва розглянув справу №2-2393/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за наслідками якої вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2900/756-0118 від 14.09.2007 р. у розмірі 125 586,39 швейцарських франків, що еквівалентно 1 037 682 грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн.

На виконання вказаного рішення суду виданий 16 червня 2014 року виконавчий лист.

20 серпня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44441783 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393, виданого Деснянським районним судом міста Києва 16 червня 2014 року, про стягнення солідарно з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 1041123,66 грн.

Боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення суду: до 27 серпня 2014 року.

В зв'язку з невиконанням боржником самостійно рішення суду, 19 грудня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову, якою з позивача, як боржника у виконавчому провадженні ВП №44441783, стягнуто виконавчий збір у розмірі 104112,37 грн.

Постанову державного виконавця від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №44441783 позивач, як боржник у виконавчому провадженні, оскаржив до суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №826/6998/15 скасована постанова державного виконавця від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №44441783, а дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. по стягненню з боржника виконавчого збору визнано протиправними.

Зі змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року вбачається, що державний виконавець не з'ясував обставину отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження і суду не надано доказів, які б свідчили про отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження. Оскільки позивач не отримував цю постанову, а відтак не був обізнаний з її текстом, в тому числі і з своїм зобов'язанням виконати рішення суду у добровільному порядку на протязі встановленого часу, державний виконавець неправомірно стягнув виконавчий збір.

19 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Ельбабаєвим Б.Б. також було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови) та направлено виконавчий документ до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

05 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №46332284 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393/2013, виданого 16 червня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі боргу 1041123,66 грн. Пунктом 2 вказаної постанови боржнику встановлено самостійно виконати рішення суду у 7-ми денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, як встановлено судом, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві здійснювалось стягнення виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №44441783, та фактично було стягнуто 8271 грн. 83 коп.

Оскільки постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №44441783 скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №826/6998/15, позивач звертався до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про повернення цієї суми, проте йому було відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року у справі №754/4522/13-ц, залишеною в силі постановою Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2018 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 8271,83 грн., стягнутий на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 19 грудня 2014 року ВП №44441783, винесеної державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Ельбабаєвим Б.Б.

08 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським Олександром Володимировичем винесено постанову ВП №46332284 про стягнення виконавчого збору у розмірі 104112,36 грн. при виконанні виконавчого провадження, відкритого постановою від 05 лютого 2015 року з виконання виконавчого листа №2-2393/2013, виданого 16 червня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі боргу в розмірі 1041123,66 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду із заявленим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з такого.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження відповідачем), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 05.02.2015 року) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною п'ятою цієї статті встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час відкриття виконавчого провадження відповідачем) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як уже було наведено вище, відповідач, відкриваючи виконавче провадження 05 лютого 2015 року у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №46332284 боржнику встановлював 7-ми денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення суду.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, в день відкриття виконавчого провадження ВП №46332284, а саме 05 лютого 2015 року державний виконавець виніс постанову, згідно якої надіслав ПАТ «Банк Михайлівський» копію виконавчого листа №2-2393/2013 від 16 червня 2014 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва, та постановив проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, в розмірі 20 %, до повної виплати заборгованості у розмірі 1041123,66 грн., виконачого збору у розмірі 104112,36 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.

Таким чином, державним виконавцем порушено норми частини другої статті 25 та частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою цієї статті визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При винесенні постанови ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 104112,36 грн. державний виконавець керувався статтями 3 (Рішення, що підлягають примусовому виконанню. Виконавчі документи), 27 (Виконавчий збір), 40 (Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа) Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, на час винесення оскаржуваної постанови). Проте, матеріали справи не містять постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Водночас, 08 лютого 2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесена постанова про арешт коштів боржника, що свідчить про продовження вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду.

Системний аналіз статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: - фактичне виконання судового рішення; - вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Разом з тим, у судовому засіданні не надано доказів фактичного повного виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва про стягнення боргу на користь ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 1041123,66 грн., що в свою чергу було б підставою для стягнення виконавчого збору у розмірі 104112,36 грн.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по даній справі не довів суду належними та допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 104112,36 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо посилань позивача в обгрунтування позову на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №826/6998/15 та ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року у справі №754/4522/13-ц, то в даному спорі, а саме щодо оскарження дій державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року, вказані рішення судів не є преюдиційними, оскільки стосуються дій відповідача щодо виконання постанови державного виконавця від 19 грудня 2014 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №44441783.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича з винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року протиправними.

3. Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №46332284 від 08 лютого 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинським Олександром Володимировичем.

4. Присудити до стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 02156, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві (, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1041,12 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко