Справа № 161/2538/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 161/2538/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмови у проведенні нарахування та виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належала померлій матері ОСОБА_2 та на яку вона мала право за життя, відповідно до статті 63 Закону України №2262-XІІ від 09 квітня 1992 року, в редакції Закону №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року та на підставі довідки №1943 від 12 травня 2017 року; зобов'язання провести нарахування та виплату зазначеної пенсії за вказаний період з урахуванням виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; про визнання протиправною відмови у проведенні нарахування та виплати допомоги на поховання ОСОБА_2, виходячи з вимог статті 63 Закону України №2262-XІІ від 09 квітня 1992 року, в редакції Закону №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року та на підставі довідки №1943 від 12 травня 2017 року; зобов'язання провести нарахування та виплату зазначеної допомоги з урахуванням виплаченої суми допомоги на поховання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, за померлого батька, звільненого зі служби в органах внутрішніх справ. Таку ж пенсію у зв'язку із втратою годувальника отримувала і її мати ОСОБА_2 (до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1).

Позивач вказує, що в листопаді 2017 року відповідач виплатив їй пенсію померлої матері за листопад у розмірі 3854,34 грн. та допомогу на поховання в розмірі 11563,02 грн., тобто, на думку позивача, у менших розмірах, ніж передбачено законодавством. Адже за свого життя у матері позивачки з 01 січня 2016 року виникло право на перерахунок пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції Закону №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року та на підставі поданої у травні 2017 року до відповідача головою ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області довідки про грошове забезпечення її батька - ОСОБА_3 Однак відповідач з 01 січня 2016 року не нараховував та не виплачував ОСОБА_2 пенсії на підставі зазначеного вище законодавства, в тому числі довідки від 12 травня 2017 року №1943.

Як стверджує позивач, її мати неодноразово зверталась до суду із позовними заявами про спонукання провести їй перерахунок та виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника з 01 січня 2016 року. Проте ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 07 листопада 2017 року у справі №164/1697/17 позов матері залишено без розгляду.

Недоотримані грошові кошти, що належали за законом її матері, мають належати їй як спадкоємцю.

Позивач зазначає, що відповідач відмовляється нараховувати та виплачувати їй недоотриману її матір'ю за життя пенсію в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» мотивуючи тим, що кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійної виплатою (недоотриманою пенсією) та за таких умов ці кошти не підлягають виплаті членам сім'ї померлого.

ОСОБА_1 вважає таку відмову необґрунтованою та незаконною, такою, що порушує її майнові права та право на соціальний захист. Зазначає, що суми недонарахованої та недоотриманої пенсіонером пенсії, які підлягали виплаті її матері, не включаються до складу спадщини та підлягають виплаті ОСОБА_1 за умови звернення за ними не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Позивач звернулась до відповідача в межах зазначеного строку.

Позивач звертає увагу, що її мати за життя мала право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року. Отримання перерахованої пенсії у більшому розмірі саме з 01 січня 2016 року передбачене національним законодавством. Відтак, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем із виплати пенсії, яка відповідно до закону гарантувалась з 01 січня 2016 року та належала її померлій матері у спірний період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка за розрахунками ОСОБА_1 становить 45995,46 грн. Крім того, з врахуванням довідки голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12 травня 2017 року №1943 допомога на поховання має становити 16129,98 грн., а не 11563,02 грн., як виплатив відповідач.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою від 20 березня 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Представник відповідача у відзиві на позов його вимоги заперечує (а.с.64-67). В обґрунтування своєї позиції вказала, що оскільки мати ОСОБА_1 померла, відтак втратила свою адміністративну процесуальну правосуб'єктність, а тому позивач не може звертатись в її інтересах до суду.

Додатково пояснила, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_2 отримували пенсію у ГУ ПФУ у Волинській області у зв'язку із втратою годувальника (батька та чоловіка) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», основний розмір якої кожній з них складав 45 % від грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_3 Після смерті матері позивачу ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії у зв'язку із втратою годувальника і основний її розмір склав - 70% від грошового забезпечення батька.

Як вказує представник відповідача, до дня смерті матері позивача і на даний час відсутні рішення судів про перерахунок і виплату пенсій ОСОБА_2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року. Відтак, оскільки такі кошти не були нараховані матері позивача, немає підстав для їх виплати ОСОБА_1

Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого батька ОСОБА_3 з 01 березня 1986 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що стверджується довідкою ГУ ПФУ у Волинській області від 12 грудня 2017 року №8173. Таку ж пенсію отримувала і мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (довідка від 03 серпня 2017 року №6231) до дати її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Як слідує з повідомлення про встановлений розмір пенсії станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», становив 3854,34 грн. При цьому основний розмір пенсії становив 70% грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_3 (а.с.25).

Відповідно до повідомлення до доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру за пенсійною справою № ОСОБА_1 виплачено допомогу на поховання її матері ОСОБА_2 у сумі 11563,02 грн. (а.с.34).

04 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просила виплатити їй заборговані суми пенсії її померлої матері за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Закону України №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року та на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року, в тому числі відповідно до довідки голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12 травня 2017 року №1943 (а.с.29).

Листом від 12 грудня 2017 року №848/Ш-01 ГУ ПФУ у Волинській області позивача ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії померлої ОСОБА_2 та виплати сум так званої недоотриманої пенсії. Так, відповідач вказав, що кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою і такі кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім'ї померлого (а.с.30).

22 січня 2018 року позивач знову звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою, в якій просила прийняти рішення про перерахунок та виплату допомоги на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_2, виходячи із розміру грошового забезпечення її годувальника, ОСОБА_3, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року та відповідно до довідки голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12 травня 2017 року №1943 (а.с.31).

31 січня 2018 року відповідач листом №106/Ш-01 повідомив ОСОБА_1, що допомога на поховання їй виплачена у розмірі 11563,02 грн., тобто в розмірі тримісячної пенсії померлої ОСОБА_2 (станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 - 3854,34 грн.) відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відтак, відповідач повідомив про відсутність правових підстав для проведення перерахунку розміру допомоги на поховання (а.с.32-33).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із втратою годувальника за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведенні перерахунку і виплати допомоги на поховання відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Сім'ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові (стаття 45 Закону №2262-ХІІ).

Як встановлено статтею 61 №2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім'ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його сім'ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п'ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такі ж самі умови встановлені статтею 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналогічна норма зазначена і у статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить тим членам сім'ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

Судом встановлено, мати позивачки ОСОБА_2 за життя зверталася до суду за захистом права на перерахунок пенсії в разі втрати годувальника із грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей».

Так постановою Маневицького районного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, ГУ ПФУ у Волинській області про спонукання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Національної поліції у Волинській області направити інформацію до ГУ ПФУ у Волинській області про зміни грошового забезпечення годувальника ОСОБА_3 на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року, для перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року. Також зобов'язано ГУ ПФУ у Волинській області на підставі частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» провести перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, з урахуванням в грошовому забезпеченні померлого годувальника розмірів грошового забезпечення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 з 01 лютого 2016 року по даний час та продовжувати в подальшому нараховувати та виплачувати пенсію по втраті годувальника з урахуванням в грошовому забезпеченні складових грошового забезпечення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року.

Проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року постанову Маневицького районного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено (а.с.35-39). Постанова набрала законної сили 01 грудня 2016 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року також скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року, якою зобов'язано УМВС України у Волинській області направити до ГУ ПФУ у Волинській області повідомлення про зміну грошового забезпечення годувальника ОСОБА_3 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, для перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 з 1 січня 2016 року, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.41-46). Постанова набрала законної сили.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 26 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії по втраті годувальника залишено без розгляду (а.с.48).

Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутнє рішення суду, що набрало законної сили та відповідно до якого ГУ ПФУ у Волинській області зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 12 травня 2017 року №1943, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області, відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» та статті 63 Закону №2262-XІІ.

Право на звернення до суду за перерахунком пенсії ОСОБА_2 належало виключно такій особі. Однак остаточні рішення судів на користь ОСОБА_2 за такими спорами відсутні.

На думку суду, право на соціальне забезпечення, одним з видів якого є виплата пенсії (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об'єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв'язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Відтак, таке право на пенсію нерозривно пов'язане з особою пенсіонера, якому призначена, нарахована та виплачується така пенсія.

Як встановлено статтею 1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Право пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

Однак відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Оскільки матері позивача ОСОБА_2 пенсія в разі втрати годувальника не перераховувалась відповідно до статті 63 Закону №2262-XІІ, в редакції Закону №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року, на підставі довідки від 12 травня 2017 року №1943 та не нараховувалась для виплати, то вона не може бути нарахована та виплачена позивачу.

З цих же мотивів відсутні підстави і для перерахунку допомоги на поховання, що була виплачена ОСОБА_1 у зв'язку зі смертю її матері.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги доводи представника відповідача, що оскільки мати ОСОБА_1 померла, то позивач не може звертатись в її інтересах до суду, а відтак позов необхідно залишити без розгляду, тому що позивач звертається із даним позовом у своїх інтересах, а не у інтересах матері ОСОБА_2

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 263, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк