Справа № 804/5333/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 р. Справа № 804/5333/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Компанії «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД»(PROMILA ENTERPRISES LIMITED), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКЗ-ДНІПРО» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ», Приватне підприємство «АЛЬФА-БІЛДЕ», ОСОБА_4, ОСОБА_5 В`ячеслав ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -
21.08.2017 у Компанія «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» (PROMILA ENTERPRISES LIMITED) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКЗ-ДНІПРО» звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ», Приватне підприємство «АЛЬФА-БІЛДЕ», ОСОБА_4, ОСОБА_7 В`ячеслав ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 08.09.2017 року просили:
1. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3 щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору № 01-1162/Т від 13.12.2012 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «СТАР ТРЕЙДІНГ», а саме щодо правочинів (договорів):
- договір поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_5;
- договір поруки №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7;
- договір поруки №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_8;
- договір застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» (PROMILA ENTERPRISES LIMITED).
2. Визнати протиправним та скасувати Наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 18липня 2017 року № 37 винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно отриманих третіми особами повідомлень, відповідач визнав нікчемними правочинами договори поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_5; №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7; №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8 та договір застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД», які укладені на забезпечення виконання зобовязань ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» за кредитним договором № 01-1162/Т від 13.12.2012р. Підставою нікчемності правочинів є висновок відповідача, що вищевказані договори були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, з чого він вбачає наявність підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6 та 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, позивачами зазначено, що відповідач неправомірно застосував до цих договорів вказані положення Закону, а також несвоєчасно здійснив процедуру проведення перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, що здійснюється протягом процедури ліквідації банку. Також позивачем було зазначено, що в оскаржуваному наказі не було визначено, які саме ознаки нікчемності правочинів і які норми законодавства було порушено при укладенні цих договорів із посиланням на нормативно-правовий акт, яким такий порядок було затверджено, незважаючи на те, що це є обов'язковим для визнання правочину недійсним. позивач вважає наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» №37 від 18.07.2017р. неправомірним, безпідставним та таким, що не ґрунтується на встановлених фактах і доказах, а отже він підлягає визнанню неправомірним з одночасним застосуванням наслідків такого визнання, шляхом його скасування.
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3 проти позову заперечував. Подав до суду письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи та з яких вбачається, що оскаржувані дії відповідачем було здійснено з дотриманням чинного законодавства, у звязку з чим, просив суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні також пояснила, що обгрунтованість дій відповідача підтверджується Протоколом ПАТ «АКТАБАНК» № 6 від 18.07.2017 року та Наказом щодо заходів повязаних з наслідками виявлених нікчемних правочинів від 18.07.2017 року № 37, у звязку із чим, відсутні підстави для задоволення позову.
Треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ», Приватне підприємство «АЛЬФА-БІЛДЕ», ОСОБА_4, ОСОБА_8 В`ячеслав ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Від них до канцелярії суду поступили письмові пояснення в яких просять прийняти до уваги ту обставину, що Договори, зазначені відповідачем в повідомленнях про нікчемність, є законними та фактично виконаними сторонами і не містять ознак нікчемності, визначених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому, дії відповідача щодо визнання нікчемними правочинів є протиправними та суперечать нормам діючого законодавства. також просили розгляд справи здійснювати за їх відсутністю.
Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_9» ОСОБА_3 (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі -Закон»), протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
На виконання вищезазначених вимог Закону, відповідачем була проведена перевірка договорів при кредитуванні ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» за кредитним договором № 01-1162/Т від 13.12.2012 року за результатами якої було складено повідомлення про нікчемність наступних правочинів:
- Договору поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_5;
- Договору поруки №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7;
- Договору поруки №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_8;
- Договору застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» (PROMILA ENTERPRISES LIMITED).
Суд, вирішуючи питання щодо правомірності дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що договори поруки та застави майнових прав є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 13 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ» (далі Позичальник) було укладено Кредитний договір №01-1162/Т. Згідно з умовами Додаткової угоди № 6 від 28.07.2014 року до Кредитного договору №01-1162/Т від 13.12.2012 року, Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у формі відкличної невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 5376384,00 доларів США, а Позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,4% річних, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором (п. 1.1). В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобовязань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів комісій, неустойки та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування інших витрат, повязаних зі здійсненням стягнення забезпеченої заставою вимоги, Банк укладає такі договори та угоди: в строк до 29.07.2014 р. Договір поруки ОСОБА_7, яка несе солідарну з Позичальником відповідальність за Договором в розмірі 2893014,90 доларів США за Договором на поточну дату; в строк до 29.07.2014 р. Договір поруки ОСОБА_7 марія Олександрівна, яка несе солідарну з Позичальником відповідальність за Договором в розмірі 948969,14 доларів США за Договором на поточну дату; в строк до 29.07.2014 р. Договір поруки ратушний ОСОБА_6, який несе солідарну з Позичальником відповідальність за Договором в розмірі 951803,25 доларів США за Договором на поточну дату; в строк до 29.07.2014 р. Договір застави майнових прав з Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» у розмірі 578894,92 доларів США за Договором на поточну дату (п. 2.1). Кінцевий строк повернення повної суми Кредиту 29.07.2014 року (п.1.3).
Відповідно до ч. 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержагель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч.1. статті 583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
Крім того, було укладено і інші договори, на забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ» зобов'язань за кредитним договором, а саме:
- Договір поруки №01-1162/Н/1 від 13.12.2012 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_4;
- Договір поруки №01-1162/Н/2 від 13.12.2012 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ПП «АЛЬФА-БІЛДЕ»;
- Договір поруки №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7;
- Договір поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_5;
- Договір поруки №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_8.
Вказані правочини були спрямовані на надання банку додаткових гарантій виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-1162/Т.
Відповідно до ч. 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
З урахуванням того, що в строк визначений кредитним договором, ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» не було виконано зобов'язань щодо повернення суми кредиту, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за Кредитним договором №01-1162/Т шляхом списання 30.07.2014 року коштів у сумі 948969,14 доларів США з рахунку ОСОБА_5, у сумі 951803,25 доларів США з рахунку ОСОБА_8, у сумі 2893014,90 доларів США з рахунку ОСОБА_7 з призначенням платежу: «Погашення простроченої заборгованості ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» за Кредитним договором № 01-1162/Т від 13.12.2012 року».
Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452 VI, не забороняє відступлення права вимоги за зобов'язаннями банку, третій особі яка виконала зобов'язання боржника, а згідно з положеннями статей 512 Цивільного кодексу України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні та перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні у разі виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Відповідачем не заперечувалось, що Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №01-1162/Т, на підставі договору застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року, Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, відступило права вимоги за кредитним договором №01-1162/Т та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов'язання за ним на користь Компанії «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД», про що було укладено договір про відступлення права вимоги від 01 серпня 2014 року за кредитним договором №01-1162/Т від 13 грудня 2012 року, договір про відступлення права вимоги від 13 серпня 2014 року за Іпотечним договором №01-1162/Т/3 посвідченого 27.12.2012 року та договір про відступлення права вимоги від 16 вересня 2014 року за Іпотечним договором №01-1162/Т/3 посвідченого 27.12.2012 року.
Вищевказані договори про відступлення права вимоги, відповідачем не оспорюються, отже судом встановлено, що відчуження майнових прав відбувалося на платній основі.
Таким чином, укладення та фактичне виконання сторонами правочинів, призвело до погашення зобов'язання ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» перед ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок майнових прав позивача 1 і третіх осіб 4,5,6, а визнання їх відповідачем нікчемними, призвело до порушення прав позивачів у справі.
Вирішуючи питання, щодо нікчемності договорів поруки та застави майнових прав з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.
У відповідності до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Визначаючи підстави для визнання правочину нікчемним, відповідач у повідомленні (а.с.21) послався на положення п.1,2,5,6,7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених правочинів нікчемним з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Проте, як вбачається з копії договорів про відступлення права вимоги, договорів поруки та застави майнових прав, вони містять в собі умови, відповідно до яких обов'язок ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ», тобто позичальника за кредитним договором №01-1162/Т щодо повернення кредитних коштів було виконано позивачем 1 як заставодавцем (майновим поручителем), а також третіми особами 4,5,6 як поручителями. Позивачем 1, до моменту укладення договорів про відступлення прав вимог було вчинено відповідні майнові дії на користь ПАТ «АКТАБАНК», оскільки було фактично здійснено погашення заборгованості ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» на користь ПАТ «АКТАБАНК».
Позивач1 вчинив на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: передав Банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів. договори про відступлення права вимоги однією із сторін яких є позивач 1, укладені у зв'язку з тим, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» шляхом звернення стягнення на предмети застави.
Відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, угоди вказані в Повідомленнях - не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.;
Проте, договори застави майнових прав та поруки - не містять даних елементів, з огляду на наступне.
Наслідком укладення договору застави майнових прав, договорів поруки стало те, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ «АКТАБАНК», а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги.
Уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення договорів застави майнових прав, відбулось одночасне погашення заборгованості третьої особи 1 перед ПАТ «АКТАБАНК» за виданим кредитом, а також зменшення зобов'язань банку перед позивачем1 і третіми особами 4,5,6.
Звернення стягнення ПАТ «АКТАБАНК» на майнові права позивача 1, призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок зменшення обсягу зобов'язань Банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів, мало наслідком покращення нормативів капіталу ПАТ «АКТАБАНК». Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність.
Так, згідно ст. 546 ЦК України, зобовязання забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.
Укладення договорів застави майнових прав та поруки, що визнані відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань ТОВ «СТАР ТРЕЙДИНГ» перед ПАТ «АКТАБАНК». В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог, а отже в даному випадку не розглядається і не може розглядатись зазначена підстава нікчемності правочинів.
Договори застави майнових прав, не передбачають прийняття Банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, це Банк набув майнові права та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобов'язань Банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже пункт 5 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» взагалі не може бути застосований до договорів поруки і застави майнових прав.
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
Проте, вказані договори застави майнових прав, договори поруки, не є банківськими кредитами, визначення якого міститься в Закону України «Про банки і банківську діяльність». Укладені договори поруки та договір застави майнових прав не передбачають отримання будь-яких грошових коштів від ПАТ «АКТАБАНК», а передбачають отримання грошових коштів саме ПАТ «АКТАБАНК» від поручителів, заставодавця (майнового поручителя).
Отже договір застави майнових прав та договори поруки не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 6 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
Втім, суд вважає, що до вказаних вище правочинів також не може бути застосований і пункт 7 частини 3 ст. 38 Закону № 4452-VI оскільки внаслідок укладення договору застави майнових прав, договорів поруки за кредитним договором ПАТ «АКТАБАНК» не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги Компанії «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД», оскільки грошові кошти з банку виведені не були.
При цьому, перехід до Заставодавця права вимоги не є пільгою, оскільки такий перехід прямо передбачений статтями 512, 576 Цивільного кодексу України для будь-якого кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання.
Отже, і майнові права, передані за договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача 1, не можуть вважатися перевагами чи пільгами в контексті приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI.
У матеріалах справи не має належних і допустимих доказів того, що метою укладення договорів відступлення прав вимоги було надання позивачу певних переваг (пільг).
В цій частині судом встановлено, що відчуження майнових прав відбувалося на платній основі у відповідності до вимог чинного законодавства та внутрішніх документів банку, що було наслідком вільного волевиявлення сторін та видом цивільно-правових зобов'язань, які є відмінними від договору розміщення грошових коштів в банківській установі.
Так, згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Отже, положеннями ст.228 ЦК України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.1, 2 ст.228 ЦК України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України). Крім цього, ч.3 ст.228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів, які б свідчили, що спірні правочини є таким, що порушують публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Отже згідно діючого Порядку, відповідачем порушено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АКТАБАНК» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище правочинів до нікчемних, то в останнього обов'язок, визначений ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI, не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів.
Таким чином, дії щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів (договорів), не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками нікчемності правочинів» № 37 від 18 липня 2017 року, оскільки природою їх видання є рішення відповідача про нікчемність договору застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» та договори поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, що укладені з третіми особами 4,5,6. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із системного аналізу викладених положень та обставин справи вбачається, що позовні вимоги Компанії «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКЗ-ДНІПРО» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3 про визнання протиправними дій є такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 70-72, 86, 94, 160 - 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов позивача 1 - Компанії «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» (PROMILA ENTERPRISES LIMITED), позивача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗК ДНІПРО» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3, третя особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ТРЕЙДИНГ», третя особа 2 - Приватне підприємство «АЛЬФА-БІЛДЕ», третя особа 3 - ОСОБА_4, третя особа 4 - ОСОБА_7 В`ячеслав ОСОБА_6, третя особа 5 - ОСОБА_5, третя особа 6 - ОСОБА_7, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3 щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору № 01-1162/Т від 13.12.2012 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «СТАР ТРЕЙДІНГ», а саме щодо правочинів (договорів):
- договір поруки №01-1162/Т/5 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_5;
- договір поруки №01-1162/Т/4 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7;
- договір поруки №01-1162/Т/6 від 29.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_8;
- договір застави майнових прав №01-1162/Т/7 від 29.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ПРОМІЛА ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД» (PROMILA ENTERPRISES LIMITED).
Визнати протиправним та скасувати Наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 18 липня 2017 року № 37 винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_3.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_10