Справа № 326/703/17
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/703/17
Провадження № 2-а/326/2/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Бородай А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів виконавчого комітету

Приморської міської ради та

міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6,

представника третьої особи Приморської РДА ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, міського голови Приморської міської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_3, треті особи: Приморська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, міського голови Приморської міської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_3, треті особи: Приморська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2017 року відповідачі прийняли рішення про зняття її з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає вказані дії неправомірними.

З 1992 року вона постійно проживала у вказаному будинку, як член сімї колишнього власника будинку ОСОБА_10, була в цьому будинку зареєстрована. Відповідно до ст.ст. 64, 156 Житлового кодексу України вона придбала право користування житлом в будинку №10 по вул. Шевченко в м. Приморську нарівні з колишнім власником будинку ОСОБА_10

З січня 2004 року набув чинності Цивільний кодекс в редакції 2003 року. Враховуючи, що її правовідносини по користуванню житлом у вказаному будинку не припинялися, то відповідно до «Перехідних положень» на неї стали розповсюджуватиметься норми цього Цивільного кодексу, зокрема ст. 405 ЦК України, де сказано, що член сім'ї власника будинку, що проживає спільно з ним, має право користування цим житлом.

Таким чином, вона на законних підставах придбала право користування житлом в будинку №10 по вул. Шевченко в м.Приморську і ніхто на сьогодні у встановленому законом порядку її такого права не позбавив. Адміністративний акт у вигляді реєстрації/або анулювання реєстрації/ місця проживання являється похідним від права користування житлом і сам по собі на це право ніяк не впливає.

У липні 2008 року у неї народилася дочка ОСОБА_11, яка стала проживати разом з нею у вказаному будинку, що підтверджується довідкою з місця проживання від 23.11.2013 року.

Враховуючи, що до 02.03.2016 року окрема самостійна реєстрація місця проживання фізичних осіб, що не досягли 10-ти річного віку, не вимагалася, то відповідно до ст. 29 ч. 4 ЦК України місцем проживання такої особи являлося місце проживання її батьків або одного з них, з ким особа проживає. Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України батько дитини дав згоду на те, щоб місце проживання їх дочки було в будинку №10 по вул. Шевченко в м.Приморську. Таким чином, її дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, також придбала право користування житлом в зазначеному будинку і ніхто її у встановленому законом порядку/судовому/ такого права не позбавляв.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживания в Україні» зняття з реєстрації місця проживання без згоди особи може бути тільки за рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Про це ж сказано в Постанові Верховного Суду України від 01 березня 2016 року у справі № 825/1335/13-а і у справі № 21-1438-а від 30.06.2015 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»- члени сім'ї власника житла мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником, що є ще однією основою придбання права користування житлом і її малолітньою дочкою ОСОБА_11. Зняття з реєстрації місця проживання її і відповідно її малолітньої дочки за заявою нового власника житла ОСОБА_5 без висновку органу опіки і піклування напряму зачіпає житлові права її малолітньої дочки, що є ще одним порушенням закону.

Протиправні дії відповідачів полягають в тому, що ними без її згоди, без рішення суду, що набрало законної сили, про визнання її та її малолітньої дочці такими, що втратили право користування житлом в будинку №10 по вулиці Шевченко в місті Приморську, без висновку органу опіки і піклування, за наявності суперечки в суді про визнання договору дарування вказаного будинку недійсним, були зняті з реєстрації місця проживання у вказаному будинку вона та її малолітня дочка ОСОБА_11.

Просить визнати протиправними дії виконавчого комітету Приморської міської ради Запорізької області і Приморського міського голови ОСОБА_3, що зняли 19 січня 2017 року з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 її та її дочку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, без їхньої згоди, без рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування житлом у вказаному будинку, без висновку органу опіки і піклування, за наявності судової суперечки про визнання договору дарування вказаного будинку недійсним; зобов'язати виконавчий комітет Приморської міської ради Запорізької області і Приморського міського голову ОСОБА_3 відновити реєстрацію місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 її та її дочки - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_8, яка завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, за участю представника ОСОБА_2 Зазначила, що позовні вимоги вона підтримує (а.с.47, 57, 64, 79). 10.04.2018 року позивачка надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності її представника (а.с.119).

Відповідач міський голова ОСОБА_3, яка завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши повноваження представляти її інтереси ОСОБА_4 (а.с.43, 103).

Третя особа ОСОБА_5, який завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, за участю представника ОСОБА_6 Зазначив, що проти вимог ОСОБА_8 він заперечує (а.с.32, 58).

Представник позивача - ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що з серпня 2013 року ОСОБА_8 та її дочка не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки колишній власник будинку забрав ключі, змінив замки і перешкоджав їх проживанню. У батька дитини є реєстрація за іншою адресою, за якою він проживає як член сімї власника будинку. Дитина відвідувала дитячій садок у м. Бердянську, в цьому ж місці відвідує і школу. Вважає позовні вимоги обгрунтованими та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів - міського голови ОСОБА_12 та Виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що позивач вказує, що відповідачами порушена ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» тому, що позивача зняли з реєстрації місця проживання без її заяви, без судового рішення про визнання її такою, що втратила право користування житлом, при цьому не приводить інших доводів, норм діючого законодавства, доказів. Але у ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» крім вказаних позивачем підстав зняття з реєстрації є п.5 ч.1, де зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

У статті 3 зазначеного Закону наведено визначення поняття: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

ОСОБА_5 звернувся до Приморської міської ради з заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_8, як такої, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених ПКМУ від 02.03.2016 №207. До заяви було додано копію договору дарування від 15.02.2016 року (дарувальник ОСОБА_10, обдарований ОСОБА_5О.), копію відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію рішення апеляційного суду Запорізької області. На підставі поданих документів 19.01.2017 року провідний спеціаліст з реєстрації місця проживання виконавчого апарату Приморської міської ради, керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ПКМУ від 02.03.2016 року №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру», абз.5,8,9 п.26 Правил реєстрації місця проживання, де зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (відчуження житла та інших визначених законодавством документів), зняття з реєстрації місця проживання в такому випадку здійснюється за заявою власника/наймача житла або їх представників, здійснила зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_8

Дочка позивачки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, взагалі не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. За вказаною адресою позивачка була прописана 17.07.1997 року, дочка в неї народилася 30.07.2008 року, жодної дії по реєстрації місця проживання дитини позивачкою не вчинялось. До 02.03.2016 року діяв Наказ МВС України №1077 від 22.11.2012 року «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» відповідно до п. 2.3 розділу ІІ якого, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. В реєстраційній картці позивачки не зазначено відомостей про реєстрацію її дочки. Вимоги про визнання протиправними дій відповідачів в частині зняття з реєстрації дочки позивача та вимоги щодо поновлення реєстрації місця проживання дитини є безпідставними.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених ПКМУ від 02.03.2016 року № 207, реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання здійснює виконавчий комітет Приморської міської ради, який є юридичною особою. На міського голову вказані обовязки не покладено, тому ОСОБА_3 є неналежним відповідачем.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6, пояснив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та у повному обсязі підтримує пояснення, надані представником відповідачів. Позивачку було знято з реєстрації у будинку № 10 по вул. Шевченко в м. Приморськ Запорізької області відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.26, 27 ПКМУ від 02.03.2016 №207, якою затверджено «Правила реєстрації місця проживання», «Порядок передачі органам реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру». Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 30.06.2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_10, ОСОБА_5 про визнання договору дарування спірного житлового будинку № 10 по вул. Шевченко в м. Приморськ Запорізької області від 15.02.2016 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, недійсним внаслідок його фіктивності. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16.01.2018 року дане рішення залишено без змін. ОСОБА_8 не є членом сімї власника будинку ОСОБА_5, договір найму (оренди) житла між ними не укладався. ОСОБА_8 втратила право користування вказаним будинком. Дочка позивачки, за поясненням її представника, проживала і виховувалась у повній сімї, а не в сімї матері-одиначки, тому твердження, що дитина була зареєстрована та проживала у зазначеному будинку є безпідставними. Вважає, що дії виконавчого комітету Приморської міської ради по зняттю 19.01.2017 року позивачки з реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_8, який належить на праві власті ОСОБА_5, є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства, вчинені в межах наданих виконкому повноважень, наявність підстав для поновлення реєстрації позивачки та її дочки за вказаною адресою позивачем не доведено. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Приморської РДА, яка виконує функції органу опіки та піклування, ОСОБА_7, пояснила суду, що зняття з реєстрації місця проживання дитини, повязане з правом матері, батька на житло, тому вона вважає, що для зясування позиції органу опіки та піклування за даним позовом необхідно висновок комісії з прав захисту дитини.

У письмовому відзиві на позовну заяву представника Приморської РДА, яка виконує функції органу опіки та піклування, ОСОБА_7, зазначено, що до порядку денного засідання Комісії з прав захисту дитини Приморської РДА, яке відбулося 07.12.2017 року, було внесено розгляд заяви адвоката ОСОБА_2 про захист законних прав та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, при розгляді судом справи за позовом ОСОБА_8, яка діє в інтересах дитини, до Виконавчого комітету Приморської міської ради, щодо зняття з реєстрації місця проживання. Ознайомившись з наданими матеріалами, комісією було встановлено, що 14.09.2002 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, які вказані в свідоцтві про народження ОСОБА_9, як мати та батько. Відомості щодо розірвання шлюбу відсутні, що дає змогу стверджувати, що у ОСОБА_9 є батько та мати, які не позбавлені батьківських прав. Крім того, відповідно до копії листа Приморської міської ради від 24.04.2017 року, саме: ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_15 було знято з реєстрації місця проживання за адресою: Приморськ, вул. Шевченко, б.10, за заявою власника житлового будинку ОСОБА_5, на підставі договору дарування зазначеного житлового будинку від 15.02.2016 року та на підставі п. 26 абз. 5,9 ПКМУ від 02.03.2016 року №207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення, а також відповідно до заяви власника житла. Комісія розглядає питання щодо реєстрації народження дитини, батьки якої невідомі та щодо збереження майна, право власності на яке або право користування яким мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до яких, на думку членів комісії, ОСОБА_9 віднести не можна, оскільки її батьки встановлені і вона не являється дитиною сиротою чи дитиною, позбавленою батьківського піклування. Аналізуючи ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», норми якого діяли на момент народження ОСОБА_9 (з 11.12.2003 до 01.01.2011), заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи, а якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України. Статтею 7 вказаного Закону визначено, що за погодженням з органами опіки та піклування здійснюється зняття з реєстрації місця проживання лише неповнолітніх, які не мають батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування. В рамках розгляду даної адміністративної справи жодна з підстав, зазначених в ст. 19 Сімейного кодексу України, для представництва інтересів неповнолітньої ОСОБА_9 з боку Приморської РДА, як органу опіки та піклування, на думку комісії, відсутні (а.с.88-93).

Вислухавши представника позивача, представника відповідачів та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із відмітками Приморського районного відділу УМВС України в Запорізькій області та Відділу РАГС Приморського району Запорізької області у паспорті на імя ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, місце проживання позивачки зареєстроване 17 липня 1997 року за адресою: м. Приморськ, вул. Шевченко, б.10. 14 вересня 2002 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 (а.с.8 зворотній бік).

Згідно із свідоцтвом про народження, ОСОБА_9 народилася 30.07.2008 року у м. Бердянськ Запорізької області. Її батьками є: ОСОБА_13, ОСОБА_8 (а.с.11).

У довідці вуличного комітету №6 від 23.11.2013 року, підписаній головою вуличного комітету ОСОБА_16, вказано, що ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10, прописана та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, разом з чоловіком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12, дочками: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14, онукою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6). Згідно із відповіддю Приморської міської ради від 02.03.2017 року на заяву ОСОБА_14, ОСОБА_18 є квартальною, має право видавати довідки та характеристики громадянам міста, у тому числі по вулиці Шевченко з №1 по №79 в м.Приморськ (а.с.7).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2015 року відомості щодо права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно відсутні (а.с.10).

Згідно із довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.03.2017 року, до складу сімї/зареєстрованих/ за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Герцена, б.2А, входять: ОСОБА_19 - уповноважений власник (співвласник, наймач), ОСОБА_13 син, ОСОБА_20 - донька, ОСОБА_21 чоловік (а.с.9).

Згідно із договором дарування, посвідченим 15.02.2016 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області, підписаним сторонами та зареєстрованим в реєстрі за №92, ОСОБА_10 (дарувальник) передав безоплатно у власність ОСОБА_5 (обдарованому) житловий будинок №10 з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по вулиці Шевченка в місті Приморську Запорізької області (п.1.1.). Майно належить Дарувальнику на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Приморською міською радою народних депутатів 15 квітня 1998 року (п.1.2). Право власності Дарувальника зареєстровано Приморським КПТІ 15 квітня 1998 року, номер запису 4151 в книзі 26 (п.1.3). Згідно з технічним паспортом житловий будинок, обєкт житлової нерухомості, має наступний опис: житловий будинок загальною площею 98,2 кв.м, житловою площею 73,3 кв.м (п.1.4.) (а.с.36-37).

В Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.02.2016 року зазначено, що нерухоме майно житловий будинок загальною площею 98,2 кв.м, житловою площею 73,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул. Шевченка, буд.10, зареєстрований на праві приватної власності (ціла частка) за ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 15.02.2016 року, р. №92 (а.с.38-39).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 у справі за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_10, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_15, про вселення в житловий будинок, позовні вимоги було задоволено. Вселено ОСОБА_14 в жилий будинок №10 по вул.Шевченка в м.Приморську Запорізької області, який до 15.02.2016 року належав на праві власності ОСОБА_10, з 15.02.2016 року належить на праві власності ОСОБА_5 Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2016 року вказане рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_14 до ОСОБА_10, ОСОБА_5 про вселення в житловий будинок відмовлено. При перегляді Апеляційним судом Запорізької області рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 року встановлено, що угоди про порядок користування жилим будинком між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 не укладалося. Аналіз змісту ст.ст. 383,405 ЦК України, ст. 158 ЖК Української СРСР дає підстави для висновку про те, що право члена сім'ї власника житлового будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) є похідними від прав власника цього будинку, то припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Однією з підстав припинення права власності відповідно до ст. 346 ЦК України є відчуження свого майна власником. За правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 17.09. 2014 року по цивільній справі № 6-158 цс14, право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Суд безпідставно визнав сервітутні права за ОСОБА_14 на будинок №10, розташований по вул. Шевченка в м. Приморську, при зміні власника будинку, навіть вимог яких у суді не заявлялося про встановлення сервітуту, та всупереч правової позиції Верховного Суду України від 17.09.2014 року по цивільній справі № 6-158 цс14, без мотивування відходів від цієї позиції визнав право користування та вселив позивача до нового власника будинку ОСОБА_5, з яким у нього не має родинних та договірних відносин, порушивши право власності, передбачені ст. 383, 405 ЦК України. Доводи ОСОБА_14 в позовній заяві про наявність речей у будинку та її реєстрація в ньому, можуть вирішенні шляхом витребування майна, а реєстрація сама по собі не надає право користування жилим приміщенням, та не спростовують доводів відповідача ОСОБА_5 проте, що після припинення право власності ОСОБА_10, позивач як член сім'ї, права, якого є похідними, також втратив право користування будинком. (а.с.41-42).

19.01.2017 року ОСОБА_5 звернувся до міського голови ОСОБА_3 з заявою про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_17, оскільки згідно з п. 8, 9 ПКМУ №207 від 02.03.2016 року вони втратили право користування вказаним житловим будинком та проживання в ньому. Право власності на дане житло на підставі договору дарування з 15.02.2016 належить йому. До вказаної заяви було додано копію договору дарування від 15.02.2016 року, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.02.2016 року, копію рішення Апеляційного суду Запорізької області від 12.04.20106 року (а.с.35-39, 41-42).

Листами від 06.04.2017 року та від 24.04.2017 року Приморська міська рада повідомила ОСОБА_8, що її 19.01.2017 року знято з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_15, за заявою власника житлового будинку громадянина України ОСОБА_5 на підставі договору дарування зазначеного житлового будинку від 15.02.2016 року та згідно п.26 абз.9 Постанови КМУ №207 від 02.03.2017 року, а саме: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за завою власника житла (а.с.12-13).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року залишено без змін рішення Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2017 року, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_14 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, третя особа - приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_22, про визнання недійсним договору дарування будинку №10 по вул. Шевченко в м Приморську, укладеного 15.02.2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, внаслідок його фіктивності, та зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_10, ОСОБА_5, треті особи: Приморська районна державна адміністрація, яка виконує функції органу опіки та піклування, приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_22, про визнання договору дарування будинку №10 по вул. Шевченко в м Приморську Запорізької області, укладеного 15.02.2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, недійсним у зв'язку з його нікчемністю і як такого, що порушує публічний порядок - відмовлено (а.с.105-107, 120-125).

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, у тому числі вони вирішують утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу (ст.26). Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад ведуть статистичний облік громадян, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ст.27); їм делеговані повноваження виконавчих органів у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб, а саме: формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону (ст.37-1). Сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету (ст.42).

Відповідно до п.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності нормам законодавства України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначені терміни, у тому числі: місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав: для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Відповідно до ст.9-1 вказаного Закону, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Статтею 10 цього ж Закону передбачено, що Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 11 Закону передбачено, що реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснює орган реєстрації.

Згідно із статтею 14 зазначеного Закону, рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Згідно з абз.9 п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Відповідно до абз. 10 та 11 п. 26 вказаних Правил, зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев'ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що для зняття з реєстрації особи, яка втратила право користуватись житлом у зв'язку з його відчуженням, не вимагається заява такої особи або судове рішення про позбавлення її права власності чи користування. В даному випадку достатньою є заява нового власника та підтвердження відчуження житла, яким мала право користуватись особа.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання. Положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

Судом встановлено, що 19.01.2017 року ОСОБА_5 звернувся із заявою на імя міського голови ОСОБА_3 про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_17, оскільки згідно з п. 8, 9 ПКМУ №207 від 02.03.2016 року вони втратили право користування вказаним житловим будинком та проживання в ньому, так як право власності на дане житло на підставі договору дарування з 15.02.2016 року належить йому. До вказаної заяви було додано копію договору дарування зазначеного житлового будинку від 15.02.2016 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.02.2016 року, відповідно до якої житловий будинок №10, розташований у м.Приморськ по вул.Шевченка, зареєстрований на праві приватної власності (ціла частка) за ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 15.02.2016 року, р. №92, копію рішення Апеляційного суду Запорізької області від 12.04.20106 року, яким скасовано рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 року про задоволення позову ОСОБА_14 до ОСОБА_10, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_15, про вселення в житловий будинок, вселено ОСОБА_14 в жилий будинок №10 по вул.Шевченка в м.Приморську Запорізької області, та ухвалене нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_14 до ОСОБА_10, ОСОБА_5 про вселення в житловий будинок відмовлено (а.с.35-39, 41-42).

Вчинення дій щодо реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання особи знаходиться в межах компетенції Виконавчого комітету Приморської міської ради Запорізької області. Звернувшись 19.10.2017 року із заявою про зняття осіб, в тому числі позивачки, з реєстрації місця проживання, ОСОБА_5 надав документи, необхідні та достатні для зняття з реєстрації позивачки у придбаному ним будинку. 19.01.2017 року позивачку знято з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_16, за заявою власника житлового будинку ОСОБА_5 на підставі договору дарування зазначеного житлового будинку згідно з абз.9 п.26 ПКМУ №207 від 02.03.2017 року.

Порушення вимог діючого законодавства при знятті позивачки з реєстрації місця проживання судом не встановлено.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідачів щодо зняття 19.01.2017 року з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_17 дочки позивачки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, суд виходить з наступного.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року, у задоволенні зустрічних позовних вимог, зокрема ОСОБА_8 до ОСОБА_10, ОСОБА_5, треті особи: Приморська районна державна адміністрація, яка виконує функції органу опіки та піклування, приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_22, про визнання договору дарування будинку №10 по вул. Шевченко в м Приморську Запорізької області, укладеного 15.02.2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, недійсним у зв'язку з його нікчемністю і як такого, що порушує публічний порядок - відмовлено (а.с.120-125). Цим рішенням було встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, є ОСОБА_8 та ОСОБА_13. Згідно із довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №812 від 09.03.2017 року, наданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, та витягом з домової книги, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_18, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_19, з 14.10.1997 року, як син власника будинку. Згідно із довідкою № 55 від 18.04.2017 року, наданою Комунальним дошкільним навчальним закладом загального розвитку (ясла - садок) № 28 «Малятко» Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, відвідувала дошкільний навчальний заклад № 28 «Малятко» з 2011 по 2013 роки. Проживала в той час за адресою: м. Бердянськ, вул. Герцена, 2-а. Згідно із довідкою № 02/91 від 13.04.2017 року, наданою Бердянською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 16 з поглибленим вивченням іноземних мов Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, є ученицею 3-Б класу Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 16 з поглибленим вивченням іноземних мов Бердянської міської ради Запорізької області та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_20. При зверненні 26.09.2013 року із заявою до вказаного навчального закладу про прийняття дочки ОСОБА_9, у перший клас, батько дитини - ОСОБА_13, зазначив місцем свого мешкання: вул. Герцена, 2-а. Згідно із повідомленням за № 8220 від 13.06.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_21, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_22, але мешкала за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Герцена, 2-а, перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м. Бердянська та отримувала державну соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 01.07.2008 року по 30.07.2011 року. Під час розгляду справи за вказаним зустрічним позовом позивачкою не доведено, що постійним місцем проживання її дочки ОСОБА_9 є будинок №10 по вул. Шевченко в м. Приморську.

Відповідно до заяви від 19.01.2017 року ОСОБА_5 просив зняти з реєстрації місця проживання у належному йому на праві власності будинку за адресою: м. Приморськ, вул. Шкільна, б.10, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14.

З повідомлень Приморської міської ради від 06.04.2017 року та від 24.04.2017 року, вбачається, що 19.01.2017 року з реєстрації місця проживання за адресою: м . Приморськ, вул. Шевченка, б.10, за заявою власника житлового будинку було знято ОСОБА_8, ОСОБА_14 та ОСОБА_17

При розгляді цієї справи позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження того, що станом на 19 січня 2017 року постійним місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, був будинок, який належить ОСОБА_5, розташований за адресою: м. Приморськ, вул. Шевченка, 10, що дитина була зареєстрована у вказаному будинку та знята відповідачами з реєстрації місця проживання у цьому будинку 19.01.2017 року.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виконавчий комітет Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та міський голова Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, яка здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, надали докази на підтвердження законності зняття позивачки ОСОБА_8 з реєстрації у житловому будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що Виконавчий комітет при вчинені дій щодо зняття позивачки з реєстрації у житловому будинку № 10 по вул. Шевченко в м. Приморськ Запорізької області діяв згідно з ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», у межах повноважень, у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, тощо; у судовому засіданні порушень при вчиненні вказаних дій не встановлено.

Відповідач - міський голова ОСОБА_3, здійснюючи керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, також не вчиняла протиправних дій щодо зняття позивачки з реєстрації у вказаному житловому будинку.

У судовому засіданні не здобуто доказів, які б це спростовували.

Позивачкою не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що малолітня дитина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_23, що 19.01.2017 року вона була знята відповідачами з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, та що діями відповідачів були порушені права та законні інтереси малолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись: Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою КМУ від 02.02.2016 №207, ст.ст. 2, 5-9, 72- 78, 90, 229, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_24, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, (ідентифікаційний код юридичної особи - 04593273), адреса місцезнаходження: 72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Центральна, буд.7, міського голови Приморської міської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_3, адреса місцезнаходження: 72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. .Центральна, буд.7, треті особи: Приморська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування (код юридичної особи - 02126372), адреса місцезнаходження: 72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Банкова, буд.110, ОСОБА_5, що проживає за адресою: 72104, Запорізька область, Приморський район, с.Комишуватка, вул.Шевченко, буд.43, про визнання протиправними дій щодо зняття 19 січня 2017 року з реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_25 по вулиці Шевченко в місті Приморську Запорізької області ОСОБА_8 та її дочки - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання відновити реєстрацію місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_8 та її дочки - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення постановлене в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 11 квітня 2018 року.

Рішення виготовлене в повному обсязі 12 квітня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу УІІ Перехідних Положень КАС України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

11.04.18