Справа № 804/1376/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року Справа № 804/1376/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітафудс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу та визнання протиправними дій,-
22.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітафудс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято на виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на призначення перевірки, однак така підстава для проведення перевірок не зазначена в ст. 78 Податкового кодексу України, що містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки. Крім того, підприємство позивача не отримало наказ та повідомлення про перевірку, а тому перевірка була проведена з порушенням порядку, встановленого Податковим кодексом України. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, а дії посадових осіб відповідача, що полягають у проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі протиправного наказу та складанні акту перевірки, - визнанню протиправними.
Від Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перевірку підприємства позивача проведено на підставі ухвали слідчого судді. Оскільки, судові рішення є обовязковими до виконання, Головне управління як контролюючий орган зобовязано було виконати рішення суду та провести перевірку підприємства за зазначений у судовому рішенні період. На виконання ухвали слідчого судді видано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітафудс». Також стверджує, що повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та належним чином завірену копію наказу направлено на податкову адресу перевіряємого субєкта господарювання. Відповідач звертає увагу, що оскільки законодавством не встановлено обов'язок контролюючого органу не розпочинати документальну позапланову невиїзну перевірку до фактичного отримання документів (наказу та направлення про проведення перевірки) платником податків, в приміщенні Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було проведено відповідну перевірку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам адміністративного позову.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до повідомлення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 14.11.2017 №2758 на підставі пп.191.1.1 п.191,1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та наказу від 14.11.2017 №6477-п з 20.11.2017 повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вітафудс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період з 01.06.2015 по 31.07.2017, тривалістю 5 робочих днів.
Не погодившись з правомірністю наказу на проведення перевірки та законності підстав для її проведення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Вичерпний перелік підстав проведення документальних перевірок визначено статтею 78 Податкового кодексу України.
Так, згідно 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Пунктами 78.4-78.5 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Положеннями ст. 21 Податкового кодексу України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Отже, контролюючі органи та їх посадові особи при прийнятті рішень, у тому числі, наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України та іншими законами України.
Між тим серед виключних обставин, передбачених ст. 78 Податкового кодексу України, за яких передбачено здійснення документальних позапланових перевірок, така обставина, як судове рішення про надання дозволу суду на проведення перевірки, відсутня.
Враховуючи, що пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу визначено як підставу для проведення позапланової перевірки отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону, а контролюючим органом в якості підстави для проведення перевірки та в наказі про її проведення зазначено ухвалу слідчого судді про надання лише дозволу на проведення спірної перевірки позивача, суд дійшов висновку щодо недотримання контролюючим органом положень ст. 78 Податкового кодексу України, якими врегульовано порядок призначення та проведення документальних позапланових перевірок платників податків.
Таким чином, за відсутності рішення суду (слідчого судді) саме про призначення перевірки, призначення її наказом керівника контролюючого органу відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки його норма однозначно регламентує обставини, за яких може бути здійснена перевірка, а саме таку перевірку перш за все повинен призначити суд, постановивши відповідне рішення про призначення перевірки.
Також суд зазначає, що погоджується доводами контролюючого органу про обовязковість судових рішень згідно вимог ст. 124 Конституції України, однак звертає увагу, що зазначеним судовим рішенням не встановлено обовязку контролюючого органу провести перевірку підприємства позивача, а лише надано дозвіл на проведення такої перевірки, а тому зазначеним спростовуються доводи відповідача про його обовязок виконати рішення суду та провести перевірку підприємства за зазначений у судовому рішенні період.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення та дій.
Враховуючи приписи частини 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, оскаржуваний наказ про призначення перевірки підприємства позивача з посиланням на обставини, які не передбачені пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а також дії відповідача щодо проведення перевірки без дотримання приписів податкового законодавства України, - є протиправними.
Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 3524 гривень (оригінал квитанції від 16.02.2018 року №0.0.965816113.1), судові витрати позивача, який не є субєктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітафудс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу та визнання протиправними дій задовольнити в повному обсязі.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення у повному обсязі виготовлено 23 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3