Справа № 751/7089/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/7089/17 Суддя (судді) першої інстанції: Ченцова С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Кашиної С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0709/10200/17 від 25 вересня 2017 року, якою громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на неї стягнення у розмірі 17 000 грн.

Новозаводський районний суд міста Чернігова своїм рішенням від 19 лютого 2018 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2018 року та постановити нову про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 08.09.2017 року о 17 год. 47 хв. в зону митного контролю митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на виїзд із України по смузі «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «HONDA CIVIL», д.н.з. НОМЕР_1, в якому в якості пасажира слідувала пасажирка ОСОБА_4

Встановлено, що 25.08.2016 року ОСОБА_4 ввезено на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до одного року» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС автомобіль марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України (далі - МК України) ОСОБА_4 повинна була вивезти автомобіль за межі митної території України до 25.08.2017 року.

По даному факту 08.09.2017 року відносно ОСОБА_4 був складений протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України.

У своєму поясненні ОСОБА_4 вказала, що вчасно не вивезла даний транспортний засіб у зв'язку з його поломкою, але на момент складання протоколу, не може пред'явити документи, які підтверджують даний факт.

Постановою начальника Чернігівської митниці ДФС Шавлак О.В в справі про порушення митних правил № 0709/10200/2017 від 25.09.2017 року громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного Кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Позивач не погоджуючись з такою постановою відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За порушення строків, передбачених ч. 1 ст. 380 МК України, встановлена відповідальність за ст. 481 МК України.

За правилами ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що з наявних в матеріалах справи копій документів: наряд - замовлення, акту виконаних робіт, квитанції про сплату послуг з діагностики та ремонту автомобіля слідує, що транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2, перебував на ремонті, а саме проводився ремонт двигуна.

Крім цього, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 08.09.2017 року слідувала в Білорусь на автомобілі «HONDA CIVIC» в якості пасажира з малою дитиною. Позивачка надала до суду документи на підтвердження того, що її чоловік не мав можливості їй допомогти вчасно виконати норми митних правил. Суд першої інстанції, враховуючи, що позивачка вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, взявши до уваги відсутність значної шкоди заподіяної інтересам окремих громадян, держави чи суспільства внаслідок вчинення правопорушення, дійшов висновку про малозначність вчиненого нею діяння.

Крім того, на думку суду було порушено право позивача на правову допомогу, оскільки позивачка є громадянкою Республіки Білорусь та проживає на території України незначний час, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому при складанні протоколу їй необхідно було надати адвоката.

На думку суду першої інстанції всі ці обставини є підставою для скасування постанови відповідача у справі про порушення митних правил № 0709/10200/17 від 25 вересня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як було зазначено вище, 08.09.2017 року відповідачем відносно позивача був складений протокол про порушення митних правил № 07090/10200/17.

Відповідно до даного протоколу, розгляд справи мав відбутися 25.09.2017 року о « 11» год. « 50» хв. за адресою м. Чернігів, проспект Перемоги, 6. Примірник даного протоколу позивачем був отриманий 08.09.2017 року, про що свідчить її підпис у відповідній графі. Дана обставина підтверджує обізнаність позивача про час та місце розгляду справи про можливість притягнення її до відповідальності за порушення митних правил.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач надавала митниці інформацію та документи, які б могли бути відповідачем враховані при розгляді справи про порушення митних правил.

Що стосується наявних в матеріалах справи копій рахунку фактури, замовлення, квитанцій, акту виконаних робіт, то колегія суддів звертає увагу на те, що всі ці документи датовані груднем 2017 року, тобто вже з значним пропуском строку після граничної дати, коли автомобіль марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_2 повинен був виїхати за межі території України. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає такі документи неналежними доказами того, що даний автомобіль не міг виїхати за межі території України до 25.08.2017 року у зв'язку з несправністю.

Що стосується доводів позивача про те, що її чоловік не мав можливості їй допомогти вчасно виконати норми митних правил, то суд апеляційної інстанції в даному випадку погоджується з твердженням апелянта про те, що обов'язок про вивезення транспортного засобу з території України лежить лише на особі, яка його ввозила у режимі тимчасового ввезення, тобто на позивачці. Під час ввезення автомобіля на митну територію України, вона повинна була розуміти і передбачити всі пов'язані з цим ризики. Неможливість чоловіка допомогти позивачці у вивезенні транспортного засобу не є підставою для звільнення її від виконання покладеного на неї обов'язку щодо вивезення цього автомобіля.

Суд першої інстанції у своєму рішенні вказав про те, що відповідач порушив право позивача на правову допомогу, оскільки позивач є громадянкою Республіки Білорусь та проживає на території України незначний час, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому при складанні протоколу їй необхідно було надати адвоката.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки у протоколі про порушення митних правил № 0709/10200/17 від 08.09.2017 року міститься особистий підпис позивача, де їй роз'яснено право мати захисника, а на стор. 2 цього ж протоколу, їй роз'яснені вимоги ст. ст. 494, 498 МКУ, в т.ч. право користуватися юридичною допомогою захисника (зворотній бік а/с № 40).

Крім того, не дивлячись на те, що у даному протоколі про порушення митних правил зазначено про час і місце розгляду справи, позивач, а так само і будь-який її представник, до митниці для розгляду справи 25.09.2017 року не з'явилися та жодних процесуальних документів не направляли, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації відвідувачів Чернігівської митниці ДФС за 25.09.2017 року та довідкою відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури митниці № 4114/7/25-70-03-01/18 від 06.12.2017 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції при розгляді даної справи та винесенні судового рішення не надав оцінки всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Що стосується тієї обставини, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, то колегія суддів з даного приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

КУпАП є загальним законом і його норми поширюються на всі питання, пов'язані з адміністративними правопорушеннями, за виключенням питань, пов'язаних з правопорушеннями митних правил та адміністративної відповідальності за них, що регулюється МК України, який є спеціальним законом, що не передбачає звільнення від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Крім того, такого звільнення від відповідальності не передбачає і КАС України, який також є спеціальним законом у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності по відношенню до КУпАП.

Під час вирішення спорів пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми загального законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин та коли про можливість такого застосування прямо передбачено у спеціальному законі.

Тому колегія суддів, в даному випадку, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що ст. 531 МК України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 0709/10200/2017 від 25.09.2017 року, оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України, тобто приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або недоведеність матеріалами справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції неправильно вирішив справу, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 328, 329 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16.04.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев