Справа № 750/294/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Чернігів Справа № 750/294/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Демусенко А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мітасової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської міської ради (далі - Чернігівська МР) та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської МР від 21.12.2017 № 26/VII-16 в частині відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів, орієнтовною площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка;

- зобов'язати Чернігівську міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів та винести з даного питання вмотивоване рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Земельним кодексом визначено чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов'язано орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухваленні рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови. Враховуючи наведене, вважає, що відповідач невмотивовано відмовив йому в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.01.2018 справу передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 01.03.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що на даний час є чинним рішення Чернігівської міської ради від 28.11.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту Детального плану території групи житлових будинків кварталів «Лісковиця» до затвердження проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця», яким введено тимчасову заборону на надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (вільних від забудови земель запасу комунальної власності) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельні ділянки по вул. Танкістів є вільними від забудови і відносяться до земель запасу комунальної власності. Земельні ділянки по вул. Танкістів плануються для відведення членам сімей загиблих учасників АТО, згідно рішення Чернігівської міської ради від 31.03.2016 №6/VII-3 «Про Програму підтримки учасників антитерористичної операції та членів їх сімей - мешканців м. Чернігова на 2016-2020 роки» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто, Чернігівською міською радою розглянуто заяву позивача та прийнято відповідне рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Враховуючи наведене, вважає, що Чернігівською МР прийнято обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов необхідно задовольнити, зважаючи на таке.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 01.02.2016 серія НОМЕР_1 (а.с.10).

Судом встановлено, що у липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської міської ради (далі - Чернігівська МР) із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів.

В серпні 2017 року на адресу позивача надійшла відповідь, в якій йому було формально відмовлено в задоволенні порушеного питання та заява не була розглянута на пленарному засіданні, як це передбачено законом.

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом про зобов'язання Чернігівської МР розглянути заву.

Постановою Деснянського районного суду від 27.09.2017 у справі № 750/7850/17 (провадження № 2-а/750/1089/17), яка набрала законної сили, його позовні вимоги були задоволені та зобов'язано Чернігівську МР на пленарному засіданні розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів, в разі відмови і її задоволенні ухвалити мотивоване рішення з належним обґрунтуванням причин такої відмови (а.с. 30-33).

На виконання вказаної постанови суду, Чернігівською МР розглянута заява позивача та прийнято рішення від 21.12.2017 за № 26/VII-16, в якому зазначено, що враховуючи рішення Чернігівської міської ради від 28.11.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту Детального плану території групи житлових будинків кварталів «Лісковиця», яким встановлено тимчасову заборону по місту Чернігів на надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (вільних від забудови земель запасу комунальної власності) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.29).

Вважаючи рішення відповідача від 21.12.2017 за № 26/VII-16 протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.

Згідно із статтею 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (стаття 40 Земельного кодексу України).

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Так, відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною третьої статті 123 Земельного кодексу України, зокрема, передбачено, що Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причину цієї відмови.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач хоче отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку по вул. Танкістів для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Посилання відповідача на Рішенням Чернігівської МР від 28.11.2014, яким з метою першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам бойових дій та сім'ям загиблих учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, Управлінню архітектури та містобудування Чернігівської МР надано дозвіл на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» (а.с. 43-44), є не вмотивованим та безпідставним, оскільки земельна ділянка позивача не відноситься до території групи житлових кварталів «Лісковиця». Крім того, в зазначеному рішенні від 28.11.2014 відсутня тимчасова заборона по місту Чернігову на надання дозволу громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянок, на яку безпідставно посилається відповідач як на підставу відмови позивачу.

Частина 7 ст. 118 ЗК України не місить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як тимчасову заборону по місту Чернігів на надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (вільних від забудови земель запасу комунальної власності) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що встановлено рішення Чернігівської міської ради від 28.11.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту Детального плану території групи житлових будинків кварталів «Лісковиця».

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем не доведено правомірність своїх дій, оскільки позивачу безпідставно було відмовлено у затвердженні технічної документації, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської міської ради №26/VІІ-16 від 21.12.2017 в частині відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів; зобов'язання Чернігівську міську раду на пленарному засіданні розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів та винести з даного питання вмотивоване рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради №26/VІІ-16 від 21.12.2017 в частині відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів.

Зобов'язати Чернігівську міську раду на пленарному засіданні розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житловлго будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Танкістів та винести з даного питання вмотивоване рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур