Справа № 806/2506/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2506/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "20" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Нагірняк М.Ф. в м. Житомир, о 15 год. 58 хв., повний текст судового рішення складено 27.12.2017р.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Житомирській області, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 27.12.2016 №320 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування наказу від 27.12.2016 р. №320 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що перебуваючи на посаді інспектора Коростенського міжрайонного відділу управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області, з 18.11.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в декретній відпустці за доглядом малолітнього сина. Позивач 08.08.2017року вийшов на службу, де йому повідомили про ліквідацію територіальних підрозділів Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області. На письмовий запит позивач 18.08.2017року отримав відповідь про те, що він не призначений на відповідну посаду новоствореного органу і про зарахування його оскаржуваним наказом в розпорядження начальника Житомирської установи №8. На думку позивача, оскаржуваний наказ від 27.12.2016 р. №320 о/с видано з грубими порушеннями вимог ч.3 ст.40 Кодексу законів про працю України, а тому є протиправний і позивач підлягає поновленню на посаді інспектора Коростеньського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що капітан внутрішньої служби інспектор Коростенського міжрайонного відділу управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області ОСОБА_2 в період з 15.11.2014року по ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою КМ України "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" від 18 травня 2016 р. №343 ліквідовано Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Постановою КМ України "Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції" від 18 травня 2016 р. №348 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи управління Державної пенітенціарної служби, в тому числі Управління Державної пенітенціарної служби в Житомирській області, та утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції - міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, в тому числі Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції як правонаступник управління Державної пенітенціарної служби в Житомирській області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2017року та Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 року ( справа N826/8274/16) підтверджено правомірність вказаних рішень КМ України.

На виконання вказаних рішень КМ України оскаржуваним наказом Управління Державної пенітенціарної служби в Житомирській області від 27.12.2016 р. №320 о/с Позивач був звільнений із займаної посади та зарахований в розпорядження начальника Житомирської установи виконання покарань №8. Таке зарахування Позивача в розпорядження підтверджено наказом начальника цієї установи від 29.05.2017року №120 (а.с.87).

Позивач не був звільнений зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, а був зарахований в розпорядження іншого органу для подальшого проходження служби, зумовленого скороченням штату.

Крім того, правовий механізм такого зарахування є певною складовою гарантії права Позивача і передбачений правовими нормами чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача, що оскаржуваний наказ Управління Державної пенітенціарної служби в Житомирській області від 27.12.2016 р. №320 о/с винесено із порушеннями вимог законодавства про працю, є безпідставними.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.14 Закону №2713-IV Позивач є особою начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Приписами частині 5 статті 23 цього ж Закону №2713-IV, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських, а умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

В розумінні вимог п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N580-VIII, з дня опублікування цього Закону Позивач як і всі особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Отже, позивач вважається попередженим про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 67 цього ж Закону №580-VIII прямо передбачено можливість зарахування Позивача наказами по особовому складу в розпорядження органів для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на відповідні посади у разі скорочення штатних посад, що займають такі особи, що перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно частин другої і шостої статті 67 Закону №580-VIII такі особи звільняються з посад та зараховуються в розпорядження наказами керівників, уповноважених призначати на такі посади. Особа, яка звільнена з посади і зарахована в розпорядження, вважається такою, що перебуває в розпорядженні відповідного органу з дня зарахування в розпорядження іншого органу (закладу, установи) для подальшого проходження там служби.

Крім того, листом Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 29.06.2017року на звернення Позивача було повідомлено про наявність вакантних посад інспекторів та старших інспекторів районних секторів з питань пробації Житомирської області та можливість їх заняття Позивачем.

Листами Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8" від 14.08.2017року, від 05.09.2017року, від 25.09.2017року та від 17.10.2017року Позивачу неодноразово повідомлялося про необхідність продовження служби в розпорядженні начальника цієї установи.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 07.11.2017року та в наказі Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8" №266 від 07.11.2017року, за відсутність Позивача на службі в період з 08.08.2017року по 07.11.2017року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Тобто, Позивач зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України звільнений лише з 07.11.2017року наказом Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8" №266, а не оскаржуваним наказом Відповідача.

Відсутність Позивача на службі виключає нарахування та виплату відповідного грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи Позивача щодо протиправного його звільнення зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України оскаржуваним наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 27.12.2016 р. №320 о/с не відповідають обставинам справи, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "20" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "18" квітня 2018 р.