Справа № 523/10918/17
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/523/4/18
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
ВСТАНОВИВ:
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від "01" вересня 2017р. по вищезазначеній адміністративній справі позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певні дій задоволено. Визнано протиправними дії Суворовського обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014-2016рр.). Зобовязано Суворовське обєднане управління пенсійного фонду України в м. Одесі розрахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 липня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014-2016рр.), та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією..
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 р. дана постанова суду залишена без змін.
04.04.2018 р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 640 грн. та витрат на правову допомогу.
Справу розподілено автоматизованою системою документообігу суду та 06 квітня 2018 р. передано до розгляду судді Кисельову В.К.
Суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.205 ч.9 КАС України.
Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення по даній справі додаткового рішення, оскільки не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 163 КАС України (в редакції, яка діяла на день ухвалення постанови) у резолютивній частині постанови зазначається розподіл судових витрат.
Згідно ст. 87 КАС України (в редакції, яка діяла на день ухвалення постанови) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі і витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 640 грн. судового збору на рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За ч.3 ст.134 КАСУ, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Таким чином, право на відшкодування витрат на правову допомогу передбачено лише за участь адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).
В свою чергу, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження судових витрат в сумі 1750 грн. позивач надавав суду розрахунок витрат на правову допомогу, договір про надання юридичних послуг № 01/03/07/2017 від 03 липня 2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_2, квитанції про прийняття грошових коштів у розмірі 1750,00 гривень від ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 за консультацію, складення адміністративного позову, підготовку пояснень до адміністративного позову, підготовка заяви до СО УПФ про перерахунок пенсії за віком, підготовка заперечень на апеляційну скаргу.
Однак ні в позовній заяві, ні до закінчення розгляду справи будь - яких клопотань про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката з відповідача, як то передбачено статтею 132 КАС України, позивачем не подавалось.
А тому, зважаючи на те, що вказана вимога не була предметом розгляду справи, суд вважає, що заява позивача про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн., в іншій частині, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певні дій.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, суму судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
В іншій частині заявлених позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя