Справа № 804/1031/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Справа № 804/1031/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отриманих з 05.09.2015 до 05.09.2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.10.2017, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отриманих з 05.09.2015 до 05.09.2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, що підтверджується змістом довідки №3 від 03 січня 2018 року командира військової частини НОМЕР_1 та виплатити донараховану суму;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача всі понесені судові витрати, передбачені ст.132 КАСУ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з вказаних додаткових видів грошового забезпечення сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому, на думку позивача, ці виплати мають бути включені для обчислення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року було відкрито спрощене провадження у справі.
На виконання ухвали відповідачем було надано відзив у строк, встановлений судом, в якому просив суд відмовити у задоволені позову, у зв`язку з тим, що, на думку відповідача, щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії та винагорода за участь в АТО не носять постійного характеру і не є щомісячними, тому вони не включені до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, визначеного ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, та, як наслідок, для врахування їх при обчисленні пенсії немає законних підстав.
Також, у відзиві на адміністративний позов відповідач стверджує, що Рішенням Конституційного суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 у справі № 1-9/2015 визначено, що до додаткових видів грошового забезпечення належать лише надбавки, доплати, підвищення, а тому, вимоги позивача щодо включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди за участь в АТО суперечить чинному законодавству.
Відповідач вважає, що висновки позивача щодо того, що вказані виплати мають бути включенні в розрахунок грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, є безпідставними, оскільки визначальним фактором включення додаткових видів грошового забезпечення є їх періодичність та законодавчо визначений перелік.
Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.09.2017 року № 63 звільнено у запас «за вислугою років». Позивач з 06.09.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію «за вислугу років» згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як зазначено у позові, на підставі довідки № 285 від 25.10.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу була нарахована пенсія, яка за своїми складовими не відповідала вимогам чинного законодавства, оскільки в ній не були зазначені та не враховані при розрахунку пенсії за період з 05.09.2015р. до 05.09.2017р. суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО.
На адвокатський запит (вих. №47 від 21.12.2017 року) позивачу була надана уточнена довідка №3 від 03 січня 2018 року командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , в якій були зазначені всі види виплат грошового забезпечення за останні 24 місяці (з 05.09.2015 р.до 05.09.2017 р.).
09.01.2018 року позивачем на адресу Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була надіслана заява про перерахунок пенсії разом з вищезазначеною довідкою №3 від 03 січня 2018 року командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , в якій позивач просив вчинити всі необхідні дії щодо перерахунку та виплати, починаючи з 05.09.2017р. ОСОБА_1 пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- збутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отриманих з 05.09.2015р. до 05.09.2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру та виплатити позивачу донараховану суму.
19.01.2018 року заступник начальника Головного управління пенсійного фонду в області Корнійчук Н.І. надав позивачу відповідь за №1512/09/03 від 19.01.2018 року, якою відмовив позивачу у здійсненні перерахунку, зазначивши, що, починаючи з 06.09.2017 року, позивач отримує пенсію у відповідності до чинного законодавства, яка складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, 40% надбавки за вислугу років, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, у розмірі 5150,53 грн., - 70% за 30 років вислуги з розміру всього грошового забезпечення (у сумі 6816,53 грн.) До основного розміру пенсії виплачуються надбавки та підвищення, як учаснику бойових дій в АТО в розмірі 363,00 грн., цільова грошова допомога в розмірі 40,00 грн. Загальний розмір пенсії складає 5174,57 грн., що, на думку Пенсійного фонду, відповідає нормам чинного законодавства.
В обгрунтування відмови також зазначено про відсутність посилань у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року та в Постанові Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, оскільки вони не носять постійного характеру та не належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія. Тому, на думку представника Пенсійного фонду, підстави для включення їх до складу грошового забезпечення - відсутні. Одночасно позивачу було запропоновано, у разі незгоди, оскаржити рішення Пенсійного фонду у судовому порядку.
Не погодившись з вказаною відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2262-XII).
У преамбулі Закону №2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначенізаконом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою та другою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Кабінет Міністрів України Постановою від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, відповідно допостанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 встановив для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду.
Постійний характер допомоги визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.
Наведені ознаки цієї виплати відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.
Верховним Судом України в постанові від 20.10.2015 у справі №21-2942а15 зроблено висновок, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07 листопада 2007 року № 1294 (далі - Постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. (пункт 3 Постанови №1294).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Крім того, згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04 червня 2014 року за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншого технікою, військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Отже, названа грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які приймають участь в АТО.
Таким чином, зазначені допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої ст.9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Наказом Міністерства оборони України № 44 від 27.01.2016 "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році" передбачено грошове забезпечення військовослужбовців та порядок їх виплат, в тому числі розмір одноразових премій.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, щомісячна додаткова грошова винагорода для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за участь в АТО, премія згідно Наказу Міністерства оборони України №44 від 27.01.2016, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Даний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 по справі № 21-70а15.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 №3 від 03.01.2018 року в період з 01.09.2015 року по 31.08.2017 року ОСОБА_1 нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу (для вирішення соціально-побутових питань), грошову допомогу на оздоровлення, одноразову премію, винагороду за АТО.
Зміст вказаної довідки за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та начальника фінансово-економічної служби майора ОСОБА_3 свідчить, що у період з 01.09.2015 року по 31.08.2017 року з щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової премії, винагороди за АТО було утримано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням виплачених за період з вересня 2015 року до серпня 2017 року сум з вищевказаних видів грошового забезпечення оскільки з даних видів грошового забезпечення сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Відповідно до ст. 51 Закону України № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Суд відмічає, що довідка № 3 від 03.01.2018 року підтверджує право позивача на врахування при розрахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії, які позивач отримував при проходженні служби.
09.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про проведення перерахунку пенсії (вх.№18/43-18).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач набув право на перерахунок пенсії, з врахуванням показників довідки за вих. № 3 від 03.01.2018р., саме з 01.02.2018р.
Згідно з вимогами ст. 63 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок і виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з врахуванням виплачених сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди, щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО з 01.02.2018.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при наданні позивачу відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки командира в/ч НОМЕР_1 за №3 від 03.01.2018 з урахуванням виплачених сум щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача судових витрат, передбачених ст. 132 КАС України, суд вважає, що відсутні підстави задоволення позову в цій частині, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура.
Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст.134 КАС України:
1. Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
3. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.
Судові витрати, в тому числі, витрати на правову допомогу, повинні бути пов`язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Так, до позовної заяви доданий Договір про надання правової допомоги від 21.12.2017 року, який не містить посилань про надання правової допомоги саме по справі № 804/1031/18, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю надано без витягу з Єдиного реєстру адвокатів України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов було підписано та подано до суду безпосередньо позивачем, а не його представником, що, на думку суду, не підтверджує співмірність витрат на оплату послуг адвоката, як того вимагає п.5 ст.134 КАС України.
Таким чином, надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, вивчення документів для складення позовної заяви, складення позовної заяви не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога відповідно до ст. 132 КАС України, та, як наслідок, для відшкодування таких витрат з відповідача відсутні правові підстави, хоча саме ці витрати були включені до опису робіт від 06.02.2018р.
Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу в цій частині задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.257, 258, 263, 246, 255, 295 КАС України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з вересня 2015 до серпень 2017 року, із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.02.2018, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з вересня 2015 по серпень 2017 року, із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, що підтверджується змістом довідки №3 від 03 січня 2018 року командира військової частини НОМЕР_1 та виплатити донараховану суму.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник