Справа № 809/1331/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12.04.2018 К/9901/16513/18 809/1331/13-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Шкіряник» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

у с т а н о в и в :

У квітні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Шкіряник» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося з позовною заявою до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби України, в якій просить скасувати податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції від 9 лютого 2011 року №/0, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на 380 309 грн за жовтень 2010 року, а також від 6 березня 2013 року №, яким Товариству визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 99 800 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 24 950 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, позов задоволено повністю, скасовані податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції від 9 лютого 2011 року №/0 та від 6 березня 2013 року №.

Судові рішення мотивовані тим, що доводи податкового органу щодо нереальності господарських операцій Товариства з його контрагентами, за якими платником податків сформований податковий кредит і, як наслідок, сума бюджетного відшкодування, спростовані в ході судового розгляду, що підтверджується належно оформленими первинними документами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 вересня 2014 року касаційна скарга податкового органу задоволена частково, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані з мотивів неповного з'ясування обставин, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема, суд касаційної інстанції вказав на те, що в матеріалах справи відсутні, і відповідно, не досліджувались судами, договори Товариства з окремими контрагентами (Приватним підприємством «Приматех», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ледер-Плюс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Трейд»), а також що передчасним є висновок судів про реальність господарських операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Арті Інвест» та Приватним підприємством «Аеромакс-сервіс» з огляду лише на те, що податкове законодавство не ставить право платника податків на віднесення податку на додлану вартість до складу податкового кредиту в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюєтьтся виконання робіт постачальником.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 6 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року, позов задоволено повністю, скасовані податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції від 9 лютого 2011 року №/0 та від 6 березня 2013 року №.

Судові рішення мотивовані доведеністю в ході розгляду справи, з урахуванням додатково витребуваних первинних бухгалтерських документів з приводу спірних правовідносин, реальності господарських операцій Товариства з контрагентами та правомірністю формування ним сум податку на додану вартість, що підлягає сплаті, за вересень і листопад 2009 року та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2010 року.

У грудні 2017 року податковим органом до Верховного Суду України подано заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій відповідач просив скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та відмовити Товариству в позові.

В якості підстав для перегляду судового рішення податковий орган посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однакових за змістом норм матеріального права, зокрема положень пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своєї позиції посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №К/800/42909/14, в якій суд погодився з позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентом з огляду на встановлений у справі факт створеня такого контрагента без мети зайняття підприємницькою діяльністю, що мало наслідки для встановлення правомірності формування таким позивачем сум податкових зобов'язань. При цьому суд застосував положення підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР, пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2018 року відкрито провадження у справі Приватного акціонерного товариства «Шкіряник» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень для перегляду Верховним Судом ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року.

Відповідно до пункту першого частини першої Розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Згідно поштового штампу на конверті заява подана 14 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

З урахуванням наведеного, розгляд заяви податкового органу здійснюється Верховним Судом за правилами глави третьої Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII, без повідомлення та виклику учасників справи.

Суди попередніх інстанцій установили.

На підставі акту перевірки «Про результати виїзної позапланової перевірки відкритого акціонерного товариства «Шкіряник» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 1 вересня 2010 року по 31 жовтня 2010 року» від 14 січня 2011 року №9/234/22173327, яким встановлено порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7, пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1993 року №168/97-ВР, внаслідок чого Товариством завищено суму бюдждетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2010 року на суму 380 309 грн, завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 398 871 грн, податковим органом прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 9 лютого 2011 року №/0, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на 380 309 грн за жовтень 2010 року.

На підставі висновків акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Шкіряник» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Арті Інвест», з 1 вересня 2009 року по 31 квітня 2012 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із Приватним підприємством «Аеромакс-сервіс» за період з 1 липня 2010 року по 30 вересня 2010 року» від 20 лютого 2013 року №336/220/22173327, про порушення підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР, в результаті чого Товариством занижено до сплати в бюджет податок на додану вартість на суму 99 800 грн сукупно за вересень та за листопад 2009 року, та завищено від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2009 року на суму 33 200 грн, податковим органом прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 6 березня 2013 року №, яким Товариству визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 99 800 грн та за штрафними санкціями 24 950 грн.

В основу донарахування спірним податковим повідомленням-рішенням від 9 лютого 2011 року №/0 суми податку на додану вартість покладені висновки податкового органу про те, що суб'єкти господарювання, які мали відносини з Товариством в період, за який проведено перевірку, мають ознаки «сумнівності», тобто не є добросовісними платниками податків, а також те, що факт порушення контрагентами-постачальниками своїх податкових зобов'язань є підставою для висновку про необгрунтованість заявлених Товариством сум бюджетного відшкодування.

Підставою для донарахування спірним податковим повідомленням-рішенням від 6 березня 2013 року № грошового зобов'язання з податку на додану вартість стали висновки податкового органу про те, що позивач здійснював діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третіх осіб з посиланням зокрема на те, що у базах даних податкового органу відсутня інформація щодо податкових зобов'язань контрагента позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Арті Інвест») по господарських операціях із Товариством, внаслідок чого зроблено висновок про непідтвердження факту поставки між сторонами.

Підтримуючи висновки судів попередніх інстанцій щодо доведеності реальності спірних господарських операцій Товариства, суд касаційної інстанції виходив з достатності у матеріалах справи та правильності їх оцінки судами первинних документів, наданих на підтвердження здійснення господарських операцій позивача із Приватним підприємством «Приматех», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ледер-Плюс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Холдинг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Югукрбізнес», згідно укладених договорів купівлі-продажу шкір ВРХ, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮПК-Інвест», Товариством з обмеженою відповідальністю «Арті Інвест», згідно укладених договорів поставки дубнику хромового, Товариством з обмеженою відповідальністю «Газторг Україна», Товариством з обмеженою відповідальністю «Луксор», згідно укладених договорів постачання природного газу, Приватним підприємством «Аеромакс-сервіс» щодо придбання підшипнику та електротельферу.

При цьому суд застосував положення підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1993 року №168/97-ВР.

В силу встановлених главою третьою Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень суду та підстав перегляду судових рішень суду (судів) касаційної інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості повторно досліджувати встановлені і оцінені судами фактичні обставини справи.

Аналіз судового рішення, про перегляд якого подано заяву, а також судових рішень, наданих на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, свідчить про те, що вони ухвалені за різних фактичних обставин справ, що унеможливлює однакове правозастосування.

Так, у даній справі не було встановлено обставин фіктивності контрагентів позивача, що могло б мати наслідки для правомірності визначення позивачем сум податкового зобов'язання та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, натомість у справі №К/800/42909/14 такі обставини мали місце і були визначальними для її вирішення.

Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України непідтвердження обставин, які стали підставою для перегляду справи, або якщо норма права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосована правильно, у задоволенні заяви про перегляд судового рішення належить відмовити.

З аналізу доводів заяви податкового органу висновується, що відповідач фактично незгодний із кінцевим судовим рішенням, яке набрало законної сили, і просить здійснити його перегляд, а не ставить перед Верховним Судом питання вирішення проблеми неоднакового правозастосування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII, Суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2017 року відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф.Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер