Справа № 638/18231/17
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/202/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р. ОСОБА_1

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 2004 року. Пенсія їй призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Верховною Радою України прийнято Закон України від 02 липня 2015 року № 580 «Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580 VIII), норми якого передбачають створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України "Про міліцію".

Нормами Закону не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісті, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров'я, за віком, у зв'язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов'язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23 грудня 2015 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей»(далі - Закон № 900-VІІІ), яким внесені зміни до Закону №2262. А саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. А статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Таким чином Верховною радою України було унормовано порядок перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Закон № 900 VІІІ від 23.12.2015 р. набрав чинності з 29.12.2015 року. Тобто з цієї дати пенсіонери МВС (міліції) набувають права на перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених для поліцейських.

Після звернення в суди пенсіонерів органів внутрішніх справ (міліції) та набранням законної сили рішень Судів про визнання бездіяльності МВС України, щодо не повідомлення органів пенсійного фонду про підстави перерахунку пенсій з 01.01.2016 року пенсіонерам міліції, згідно Порядку №45, протестних акцій пенсіонерів ОВС, Міністерство внутрішніх справ України, виконуючи умови «Порядку №45», 03.02.2017 року за вих. № 1461/05/22-2017 направило в Пенсійний фонд України повідомлення про підстави перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ України (міліції).

28.03.2017 року за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи (Головні Управління ПФУ ) про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій.

На підставі отриманих списків Ліквідаційна комісія УМВС України в Харківській області 25.05.2017 року підготувала та відправила до ОСОБА_3 Управління ПФУ в області довідку № 100/27863 від 25.05.2017 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2, станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області, отримавши її довідку від Ліквідаційної комісії УМВС України в Харківській області, не перерахувало їй пенсії, тому вона 05 жовтня 2017 року офіційно звернулася із заявою до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду в Харківській області з проханням «Здійснити їй перерахунок пенсії, яка призначена їй як інваліду війни 2-ої групи, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 року відповідно до довідки № 100/27863 від 25.05.2017 року, яка була виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківський області та направлена до ГУ ПФУ в Харківський області".

У листопаді 2017 року вона отримала відповідь вих. № 2019/ Ф-14 від 17.10 2017 року за підписом начальника ОСОБА_3 управління ПФУ в Харківській області ОСОБА_4, в якій йдеться про відмову їй у перерахунку пенсії. При цьому, Пенсійний фонд України в своєму повідомленні вказав що перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України, хоча такі вказівки та відповідні їм дії ніяким нормативно-правовим актом не передбачені і є незаконними.

З огляду на наступне вказану відмову позивач вважає протиправною.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються, а тому не підлягають доказуванню.

Представник відповідача - ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав до суду відзив, в якому зазначив, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. В обґрунтування цього зазначив, що ОСОБА_3 управлінням на виконання Порядку та на підставі листа Пенсійного фонду України від 28.03.2017 № 9493/02-23 надіслано до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області список осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ для оформлення довідок про грошове забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Ліквідаційною комісією ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області до головного управління надано довідки про грошове забезпечення колишніх співробітників Міністерства внутрішніх справ України (міліції), зокрема довідка № 100/27863 від 25.05.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2

Головне управління звернулося до Пенсійного фонду України для формування потреби в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

Потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій, Пенсійним фонду України направлено до Міністерства соціальної політики України.

Перерахунок та виплату перерахованої пенсії головним управлінням буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Таким чином, головне управління виконало всі необхідні дії з метою дотримання законодавства при перерахунку пенсії ОСОБА_2

Згідно зі ст.ст. 262, 263 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку спрощеного провадження, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі незначної складності та не вимагє проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю учасників справи ( у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 2004 року. Пенсія їй призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

ОСОБА_2, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

05 жовтня 2017 року ОСОБА_2, офіційно звернулася із заявою до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду в Харківській області з проханням «Здійснити їй перерахунок пенсії, яка призначена їй як інваліду війни 2-ої групи, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 року відповідно до довідки № 100/27863 від 25.05.2017 року, яка була виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківський області та направлена до ГУ ПФУ в Харківський області". (а.с. 14-15).

У листопаді 2017 року вона отримала відповідь вих. № 2019/ Ф-14 від 17.10 2017 року за підписом начальника ОСОБА_3 управління ПФУ в Харківській області ОСОБА_4, в якій йдеться про відмову їй у перерахунку пенсії. При цьому, Пенсійний фонд України в своєму повідомленні вказав що перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України, хоча такі вказівки та відповідні їм дії ніяким нормативно-правовим актом не передбачені і є незаконними. (а.с. 16).

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Україна є соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 та частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності». Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_5 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 13.02.2008 року №45.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11 листопада 2015 року встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.

Аналогічну позицію висловив також і Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 20.01.2017 (справа № 806/1721/16), від 24.11.2016 (справа № 676/1910/16-а).

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На день набрання чинності Законом №900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Разом з тим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30.01.2007 року №3-1.

Абзацом 1 пункту 24 цього Порядку передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. В свою чергу, ПФУ повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсія яких підлягає перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені керівники цих органів своїм рішенням видають довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Як визначено в пункті 3 Порядку, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Посилання відповідача на відсутність фінансування та необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення такого перерахунку є безпідставним. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

В Рішенні від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Відповідно до абзацу другого розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах «ОСОБА_6 Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат, в тому числі і пенсійних на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача ОСОБА_2, щодо наявності у неї права на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та неправомірність дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії та її виплати з підстав відсутності фінансування, оскільки така підстава для відмови в перерахунку пенсії не передбачена діючим законодавством.

Враховуючи вищезазначене, а також положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, позивач має право на перерахунок пенсії, а отже, суд вважає, що право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб. Бездіяльність відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій (бездіяльності).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача ОСОБА_2, на перерахунок пенсії та її виплату за період з 01.01.2016 року з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішній справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки № 100/27863 від 25.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, шляхом визнання бездіяльності відповідача яка полягає у нездійсненні такого перерахунку та виплаті неправомірними та зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії, що відповідає вимогам частини 2 статті 11 КАС України.

Щодо вимоги позивача в частині зобов'язання ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області як суб'єкта владних повноважень подати у встановлений законом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 пункту 4 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення підлягає задоволенню з наданням відповідачу пятнадцятиденного строку для подання звіту про виконання постанови суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при поданні адміністративного позову позивач ОСОБА_2, була звільнена від сплати судового збору, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід ІІ групи, і позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 3, 6, 19, 21, 22, 46, 58, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст.ст. 241,243,244 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_7, пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268» та довідки № 100/27863 від 25.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, протиправною.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести мені, ОСОБА_7. перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року сПро внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268», та довідки № 100/27863 від 25.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області починаючи з 1 січня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання постанови законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбаченого частиною 1 статті 267 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну чистини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Семіряд