Справа № 802/785/18-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2018 р. Справа № 802/785/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Слишинського І.В.,

третьої особи: ОСОБА_4,

представника третьої особи: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: державного реєстратора комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишеної Оксани Борисівни; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4

про: визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до державного реєстратора комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишеної Оксани Борисівни (державний реєстратор, відповідач); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 (ОСОБА_4, третя особа), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37921119 від 03.11.2017 09:43:50 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 510,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, винесеного державним реєстратором Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишеною Оксаною Борисівною, номер запису про право власності: 23165079;

скасувати запис про право власності: 23165079 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 510,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 101, що розташоване за адресою: Вінницька областям. Вінниця, АДРЕСА_2, який був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишеною Оксаною Борисівною 01.11.2017 17:52:25.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37921119 від 03.11.2017, яке прийняте державним реєстратором Яковишеною Оксаною Борисівною є протиправним, оскільки державна реєстрації права власності проведена з порушенням порядку реєстрації, який встановлений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Так, позивач зазначає, що державну реєстрацію було здійснено раніше, ніж прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу); державна реєстрація проведена на підставі рішення третейського суду від 27.06.2008 без виконавчого документу виданого компетентним судом; в матеріалах реєстраційної справи відсутній документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Крім того, в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення позивач зазначає, що рішення про державну реєстрацію прийняте на підставі довідки від 01.11.2017 за №7106, комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", яка не відповідає дійсним обставинам справи, та технічного паспорта, який не відповідає вимогам чинного законодавства.

На переконання ОСОБА_1 відповідач безпідставно зареєструвала за громадянином ОСОБА_4 право власності на нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину, загальною площею 510,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_2.

Позивач зазначає, що в результаті прийняття оскаржуваного рішення була нанесена шкода йому та мешканцям будинку та обмежені права на задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників), а саме право на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок, на вільний доступ до земельної ділянки "загального користування", яка визначена проектом та генпланом, до частини підвального приміщення, яке є приміщенням подвійного призначення та побудовано на кошти мешканців.

На вказаний адміністративний позов 03.04.2018 відповідач подала відзив, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з неухильним дотриманням вимог чинного законодавства, жодної з підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер:37921119 від 03.11.2017) не було.

Вказує, що доводи позивача відносно того, що прийняттю рішення передувало внесення відомостей до Державного реєстру прав є помилковими, оскільки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" датою і часом реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Щодо тверджень позивача про реєстрацію права власності на підставі рішення третейського суду від 27.06.2008 без виконавчого документу зауважила, що згідно п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Реєстрація права власності на вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину загальною площею 465,9 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення третейського суду м. Вінниці від 27.06.2008 була проведена відповідно до законодавства, яке існувало на той час.

У відзиві також зазначено про помилковість посилань позивача на відсутність в матеріалах реєстраційної справи документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатації закінченого будівництвом об'єкту з посиланням на лист КП "ВМБТІ" від 01.11.2017 за вих. №7106, в якому зазначено, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №3575 за ОСОБА_4 станом на 29.12.2012 зареєстроване в цілому вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину загальною площею 465,9 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення третейського суду м. Вінниці від 27.06.2008. Також у листі вказано, що загальна площа нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення №35 промтоварного магазину №35 змінилась в зв'язку з внутрішнім переплануванням та зведенням веранди, що не є самочинним відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 із змінами та доповненнями.

Від третьої особи на адресу суду 03.04.2018 надійшли письмові пояснення, в яких ОСОБА_4, зазначає, що при розгляді його заяви від 01.11.2017 та прийнятті по ній рішення державний реєстратор комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишена О.Б. діяла у межах своєї компетенції та відповідно до норм чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 Свою позицію мотивує тим, що жодної невідповідності між датою та часом державної реєстрації належного йому об'єкту нерухомого майна та датою прийняття рішення про це державним реєстратором немає. Зазначає, що подача заяви від 01.11.2017 до державного реєстратора КП "ВМБП" була обумовлена змінами технічних характеристик об'єкта нерухомого майна та присвоєнням йому номера відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2419 від 20.10.2017. Будівельні роботи, що були проведені у приміщенні та які призвели до зміни технічних характеристик, не потребували отримання дозволу на їх проведення, що підтверджується листом КП "ВМБТІ" № 7106 від 01.11.2017.

Твердження позивача щодо того, що внаслідок проведення ремонтно-будівельних робіт було захоплено підвальне приміщення, яке є власністю мешканців будинку кооперативу "Маяк-2" та захоплена земельна ділянка, на переконання третьої особи, є абсолютно безпідставним, оскільки зовнішні межі належного йому (третій особі) приміщення з моменту набуття його у власність не були збільшені ні на один квадратний метр. Збудована веранда розміщується на ґанку, який є одним цілим з належним третій особі приміщенням і який був збудований попереднім власником приміщення одночасно з самим приміщенням для його обслуговування, однак площа якого раніше не могла враховуватись у площу всього приміщення. ОСОБА_4 зазначає, що наявність ґанку ще до того, як він став власником приміщення, та те, що ґанок утворював із самим приміщенням одне ціле підтверджується технічним паспортом, який був виготовлений КП "ВООБТІ" 29.11.2005.

На поданий відповідачем відзив позивач 06.04.2018 надав відповідь на відзив, у якій зазначає про відсутність правових підстав у відповідача для прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки подані третьою особою для такої реєстрації документи не відповідають вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та такі документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

В судовому засіданні позивач позов підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Зазначив, що рішенням державного реєстратора Яковишеної Оксани Борисівни фактично було порушено його права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок, на вільний доступ до земельної ділянки загального користування, яка визначена проектом та генпланом, обмежено доступ до житла та прохід по пішохідній доріжці, по якій проходить фундамент незаконно прибудованої капітальної споруди перукарні, на вільний доступ до частини підвального приміщення, яке є приміщенням подвійного призначення та побудовано на кошти мешканців, фактично було "легалізовано" незаконне підключення нежитлових приміщень гр. ОСОБА_4 до електричних мереж.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що приймаючи рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37921119 від 03.11.2017 09:43:50 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 510,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, державний реєстратор комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишена О.Б. діяла у межах своєї компетенції та відповідно до норм чинного законодавства України. Вказав, що для державної реєстрації третьою особою були подані документи, що відповідали вимогам Закону та зобов'язували прийняти відповідне рішення за результатами їх розгляду.

Представник третьої особи заперечував проти позовних вимог, посилаючись га обставини, викладені у письмових поясненнях. Зазначив, що ОСОБА_4 є власником нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення магазину, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. 12-Б на підставі рішення третейського суду від 27.06.2008, що зареєстроване Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної 01.07.2008 відповідно до законодавства, яке існувало на той час та відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визнається дійсним. На момент проведення державної реєстрації загальна площа вказаного об'єкту становила 465,9 кв.м., однак протягом 2008 - 2017 років було проведено внутрішнє перепланування приміщення та зведення веранди, внаслідок чого загальна площа збільшилась до 510,3 кв.м., що й стало підставою для звернення із заявою про реєстрацію змін технічних характеристик об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначив також, що зовнішні межі належного ОСОБА_4 приміщення з моменту набуття його у власність не були збільшені ні на один квадратний метр, збудована веранда розміщується на ґанку, який є одним цілим з належним третій особі приміщенням і який був збудований попереднім власником приміщення одночасно з самим приміщенням для його обслуговування, однак площа якого раніше не могла враховуватись у площу всього приміщення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

11.12.2017 із довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо, що 01.11.2017 державний реєстратор Яковишена Оксана Борисівна здійснила державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме, зареєструвало за гр. ОСОБА_4 право власності на нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину, загальною площею 510,3 кв.м., за адресою: Вінницька область, АДРЕСА_2, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 23165079.

Вважаючи зазначене рішення державного реєстратора протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які були досліджені в процесі розгляду адміністративної справи, суд брав до уваги такі положення матеріального законодавства.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2016 №796/5 "Про акредитацію Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" підприємство пройшло акредитацію як суб'єкт державної реєстрації у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином. КП "ВМБТІ" набуло у встановленому Законом порядку право на вчинення реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 10 Закону Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 2. ст. 22 Закону відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Відповідно до ч. 2. ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок). Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Пунктом 14 ст. 27 Закону передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог статті 24 Закону № 1952-ІУ у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме заяву про державну реєстрацію обтяжень правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, в приписах статті 24 Закону міститься вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до матеріалів реєстраційної справи позивач для державної реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 510,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, разом із заявою подав технічний паспорт із плану квартирного (багатоповерхового) будинку, експлікацією приміщень до плану, рішення Третейського суду від 27.06.2008, реєстраційне посвідчення, витяг з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.10.20017 № 2419 про присвоєння адрес об'єктам нерухомого майна, лист КП "Вінницьке МБТІ" від 01.11.2017 № 7106.

Так, відповідно до зазначених документів ОСОБА_4 є власником нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення магазину, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. 12-Б на підставі рішення третейського суду від 27.06.2008, що зареєстроване Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної 01.07.2008.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Реєстрація права власності на вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину загальною площею 465,9 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення третейського суду м. Вінниці від 27.06.2008 була проведена відповідно до законодавства, яке існувало на той час ніким не оспорена та не скасована, а тому на підставі ст. 3 Закону визнається дійсною.

В листі КП "ВМБТІ" від 01.11.2017 за вих. №7106 зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №3575 за ОСОБА_4 станом на 29.12.2012 зареєстроване в цілому вбудовано-прибудоване приміщення промтоварного магазину загальною площею 465,9 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення третейського суду м. Вінниці від 27.06.2008 р.

Також у листі вказано, що загальна площа нежитлового вбудовано - прибудованого приміщення №35 промтоварного магазину №35 змінилась в зв'язку з внутрішнім переплануванням та зведенням веранди, що не є самочинним відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за №582/5773 із змінами та доповненнями.

Крім того, наявний у матеріалах справи технічний паспорт, який був виготовлений КП "ВООБТІ" 29.11.2005, підтверджує, що збудована третьою особою веранда розміщується на ґанку, який є одним цілим з належним останньому приміщенням.

20.10.2017 виконавчим комітетом Вінницької міської ради було прийняте рішення №2419 про присвоєння номеру 35 нежитловому вбудовано-прибудованому приміщенню третьої особи, що розташоване в підвальному, на 1 та 2 поверхах багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_2 загальною площею 510,3 кв.м.

Таким чином, подача третьою особою заяви від 01.11.2017 до державного реєстратора КП "ВМБП" була обумовлена змінами технічних характеристик об'єкта нерухомого майна та присвоєнням йому номера відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2419 від 20.10.2017.

Пунктом 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об'єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об'єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об'єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, Що подаються для відповідної реєстрації, у разі коли зміни технічних характеристик об'єкта нерухомого майна відбулися у зв'язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Будівельні роботи, яка були проведені у належному третій особі приміщенні та які призвели до зміни технічних характеристик, не потребували отримання дозволу на їх проведення, що підтверджується листом КП "ВМБТІ" № 7106 від 01.11.2017, а тому доводи позивача про те, що ОСОБА_4 повинен був подавати документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію приміщення після проведення будівельних робіт є помилковими.

Таким чином, для державної реєстрації прав третьою особою були подані документи, що відповідали вимогам Закону, а тому підстав для відмови у державній реєстрації під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер:37921119 від 03.11.2017) у відповідача не було.

Щодо доводів позивача стосовно того, що державна реєстрація проведена 01.11.2017, рішення про державну реєстрацію прийняте лише 03.11.2017, то суд зауважує таке.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п'яти днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

При цьому на підставі ч. 9 ст. 18 Закону датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Також п. 18 Порядку передбачено, що рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Отже, Законом чітко визначено, що датою і часом реєстрації прав відповідної заяви вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Із заявою про реєстрацію прав ОСОБА_4 звернувся 01.11 2017, у той самий день вона зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як видно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була додана позивачем до позовної заяви, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37921119 було прийняте державним реєстратором Яковишеною О.Б. 03.11.2017, тобто у межах строку, який встановлений п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

А відтак твердження позивача щодо того, що прийняттю рішення про державну реєстрацію передувало проведення державної реєстрації прав є помилковим.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37921119 від 03.11.2017 09:43:50 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 510,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, прийняте відповідно до норм чинного законодавства в межах компетенції. Відтак, відсутні підстави для визнання зазначеного рішення протиправним та його скасування.

Враховуючи, що інша позовна вимога про скасування запису про право власності є похідною від вимоги позивача про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію, а тому відмова в задоволенні даної вимоги, вказує на відсутність підстав для задоволення похідної від неї вимоги.

Окрім зазначеного суд звертає увагу на таке.

За змістом статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Водночас обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Позивач оспорює рішення суб'єкта владних повноважень, яке за своєю суттю є правовим актом індивідуальної дії, а такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки того суб'єкта, якому його адресовано.

Відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 24 лютого 2015 року.

Суд також звертає увагу позивача на те, що з урахуванням мотивів позову та результатів яких позивач хотів досягнути шляхом звернення до суду, навіть у випадку задоволення даного позову, порушені на думку позивача інтереси та права не будуть захищені. Позбавлення третьої особи права власності на будівлю жодним чином не вплине на технічний стан та властивості такої будівлі. Позивач, вважаючи, що будівля третьої особи перешкоджає користуватись йому житловим будинком та земельною ділянкою, вправі звернутись зокрема до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні майном.

Крім того, ухвалюючи рішення у зазначеній справі, суд керується ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 № ETS № 009, згідно з якою ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

За приписами статті 139 КАС України відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_2. реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1);

Державний реєстратор комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Яковишеної Оксани Борисівни (АДРЕСА_3)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_2)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович