Справа № 806/1211/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м.Житомир справа № 806/1211/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сульженко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення моральної шкоди 350000,00 грн,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення моральної шкоди 350000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2018року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що з 19.02.2002року їй була призначена пенсія по інвалідності, яка настала в період роботи на державній службі. З досягненням 55річного віку 29.11.2006року та враховуючи загальний стаж роботи більше 24років, в тому числі 14років 11 місяців та 17 днів державної служби, Позивачу був проведений перехід (переоформлення) пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" та здійснено відповідний перерахунок розміру пенсії.

14.03.2017року Відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення нібито переплаченої суми пенсії в сумі 175232,39грн. по причині безпідставного переходу на пенсію за віком. Рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в задоволенні позову було відмовлено. Незважаючи на це Відповідач продовжує виплачувати пенсію в меншому розмірі, тобто в розмірі пенсії по інвалідності. Листом Відповідача від 14.12.2017року в проведенні перерахунку пенсії Позивачу було протиправно відмовлено. Такі дії Відповідача призвели до моральних страждань, погіршення здоров'я, так протягом більше двох років змушена фактично виживати на таку пенсію, розмір якої Відповідачем визначено на власний розсуд.

Представник Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що в листопаді 2006року Позивачу протиправно було призначено пенсію за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу", так як Позивач на час призначення такої пенсії на державній службі не працювала, так як перебувала на пенсії по інвалідності. На думку представника Відповідача, підстави для проведення перерахунку пенсії Позивачу за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" відсутні. По цій причині Позивачу було правомірно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, про що повідомлено листом від 14.12.2017року.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, розглянувши в подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав проведення перерахунку розміру пенсії, в тому числі зумовленого пільговим порядком обчислення стажу роботи, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, загальний стаж роботи якої складав 24роки 7 місяців та 15 днів ( стаж державної служби - 14років 11 місяців та 17 днів, з 19.02.2002року була призначена пенсія по інвалідності, як особі, що має 2групу інвалідності. (а.с.24).

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 29.11.2006року за її заявою було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу". При здійсненні такого переведення було враховано наявність стажу державної служби в розмірі 14років 11 місяців та 17 днів.

З 01.03.2016року особова пенсійна справа Позивача була переглянута, був зроблений висновок про відсутність підстав для призначення Позивачу пенсії за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу", так як станом на таке призначення (29.11.2006року) Позивач не працювала на державній службі. На державній службі Позивач працювала на час призначення пенсії по інвалідності.

Такий висновок Відповідача, викладений в розпорядженні Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області №130039 від 16.03.2016року про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не відповідає обставинам справи, а тому є протиправним з огляду на таке.

Безспірно, за приписами частин другої та п'ятої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993року N 3723-XII, що була чинна на час виникнення спірних відносин, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, та із збільшенням за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Разом з тим, Відповідач не врахував, що Позивачу з 19.02.2002року пенсія по інвалідності була призначена на загальних засадах та без врахування вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993року N 3723-XII, що була чинна на час виникнення спірних відносин. Тобто, Позивачу відповідно до статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення" була призначена пенсія по інвалідності як інваліду II групи у розмірі 60 % від заробітку.

Відповідач не врахував, що Законом України від 31.05.2005 р. N 2593-IV статтю 37 Закону N 3723-XII доповнено новою частиною шостою, згідно якої державним службовцям, які у період перебування на державній службі визнані інвалідами I та II груп, незалежно від причини інвалідності пенсія по інвалідності призначається в розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, після припинення ними державної служби за наявності стажу державної служби не менше 10 років та страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, Позивач, як особа, яка визнана інвалідом II групи, що настала в період роботи на державній службі, з набуттям чинності вказаних змін до статті 37 Закону N3723-XII (з 23.06.2005року) набула право за наявності вказаних умов на призначення пенсії в розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, як державному службовцю.

При цьому розмір такої пенсії визначався у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, із збільшенням за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Суд зазначає, що 29.11.2006року мало місце не призначення Позивачу нової пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", а переведення з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за віком згідно вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час спірних відносин.

Як зазначено в ч.3ст.45 Закону N 1058-IV ( в редакції станом на 29.11.2006р.), переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Суд вважає, що оскаржуване рішення Відповідача було зумовлено численними змінами та доповненнями, внесеними законодавцем в статтю 37 Закону N3723-XII, але сформульовані з недостатньою чіткістю, тлумачення та застосування яких є питанням практики, так як існує потреба у роз'ясненні спірних питань та в пристосуванні до конкретних ситуацій.

Системний аналіз наведених норм статті 37 Закону N3723-XII свідчить про те, що особа, якій до набуття чинності Закон N 1058-IV була призначена пенсія по інвалідності, що настала в період роботи на державній службі, з набуттям чинності змін до статті 37 Закону N3723-XII (з 23.06.2005року) набула право за наявності стажу державної служби не менше 10 років та відповідного страхового стажу на переведення пенсії за віком як державному службовцю.

Суд не може врахувати правовий висновок Верховного Суду у "Справі про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця" від 04.04.2018року (справа N 822/524/18), так як він ухвалений щодо відносин, що виникли після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 N 899 "Про державну службу").

Крім цього суд зазначає, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.09.2017року відмовлено в задоволенні позову Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у стягненні з ОСОБА_1 коштів сумі 175232,39грн., як нібито надмірно виплачених після переведення з 29.11.2006року на пенсію за віком державного службовця.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2017року вказане судове рішення набуло законної сили.

При вирішенні вказаного судового спору за позовом ОСОБА_1 суд враховує також висновки Європейського суду з прав людини, що викладені у Рішенні у справі "Праведная проти Росії", ухваленому 18 листопада 2004 р.

Європейський суд з прав людини постановив, що певні державні інтереси щодо забезпечення єдиного застосування пенсійного законодавства не повинні призводити до перерахунку пенсійних виплат, які вже визначені згідно із судовим рішенням. Суд вважає, що позбавивши заявницю права отримувати пенсійні виплати в розмірі, визначеному остаточним судовим рішенням, держава порушила справедливий баланс між конкуруючими інтересами. Таким чином, було порушено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

На підставі викладеного суд робить висновок про протиправність розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області №130039 від 16.03.2016року про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". З метою ефективного захисту порушеного права Позивача суд відповідно до вимог ст.9 КАС України виходить за межі позовних вимог Позивача.

Таким чином, порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області №130039 від 16.03.2016року про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов'язання з 16.03.2016року поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням розміру пенсії, що виплачувався за вказаний період.

Одночасно суд зазначає, що Позивач з березня 2016року по даний час отримує з вини Відповідача пенсію в розмірі відповідно 1230,00грн., з грудня 2016року - 1347,00грн., з травня 2017року - 1412,00грн., з жовтня 2017року - 1495,94грн. і з грудня 2-017року - 1521,24грн., що удвічі менше від пенсії, що підлягала виплаті Позивачу за вказані періоди.

Зазначене свідчить про часткову обґрунтованість доводів Позивача щодо заподіяння їй моральної шкоди в результаті такого тривалого несправедливого втручання Відповідача в життя Позивача, так як пенсія є єдиним джерелом її матеріального забезпечення. Розмір матеріальної шкоди судом визначається виходячи із розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та 25 календарних місяців, протягом яких Позивачу безпідставно не виплачувалася пенсія у відповідному розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень, а тому розмір моральної шкоди судом визначається в 44050,00грн. (1762,00грн. х 25).

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 704,80грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області №130039 від 16.03.2016року про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати Хорошівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 16.03.2016року поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням розміру пенсії, що виплачувався за вказаний період.

Стягнути з Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (12101, смт.Хорошів Житомирської області, вул.Древлянська,1, ) на користь ОСОБА_1 (12101, АДРЕСА_1, ІНПП НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 44050,00грн.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 704,80грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 17 квітня 2018 року