Справа № 671/1148/17
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1148/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Уманського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора Уманського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 547688 від 09 липня 2017 року, винесену інспектором Уманського районного відділення поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 Даною постановою на позивача накладено штраф в сумі 510 грн. В обґрунтування позову вказав, що 08.07.2017 року він вирушив з м. Тернополя до с.Василівка Березанського району Миколаївської області, керуючи транспортним засобом DAF XF 95.430 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом TAD NPN-45 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 12 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М04 в напрямку с. Василівка Березанського району Миколаївської області на 210 км, його зупинив вказаний вище інспектор поліції і звинуватив в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та виніс оскаржувану постанову. Позивач посилався на те, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він не порушував. Також вказував, що ПП «Транс-Авто-Д», водієм якого він є, замовило та отримало дозвіл № 1300-4844 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, виданий управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 16.06.2017 року, термін дії якого з 19.06.2017 по 18.07.2017. Габаритні розміри вантажу відповідали максимальним розмірам, зазначеним в дозволі, однак інспектор дані обставини до уваги не взяв. Крім цього, посилається на те, що, в порушення вимог законодавства, інспектором поліції не було проведено фактичну перевірку розмірів транспортного засобу. Також вказує, що в постанові інспектор поліції не зазначив який саме нормативний акт ним було порушено, а тому оскаржувана ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В позовній заяві позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду, посилаючись на те, що постанова була прийнята 09.07.2017 року, під час перебування в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д».

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно п. 10 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 09 липня 2017 року інспектором Уманського районного відділення поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 132 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 09 липня 2017 року о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем DAF XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Київ-Одеса 210 км здійснив з'їзд на автодорогу Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка в м. Умань на 210 км, чим порушив дозвіл № 1300-4845 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

З дослідженого в судовому засіданні дозволу № 1300-4834 НГ, затвердженого начальником відділу УБДР ДПД Національної поліції України ОСОБА_3, (а.с. 14) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD NPN-45 реєстраційний номер НОМЕР_2, з вантажем технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені параметри транспортного засобу, детальний маршрут із зазначенням автомобільних доріг та рекомендації щодо особливих умов руху.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Встановлено, що стаття Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою позивача визнано винним, а саме ч. 1 ст. 132 була виключена на підставі Закону України № 586-VI від 24.09.2008 року, тому вказані у постанові обставини не можуть бути взяті до уваги, оскільки постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства.

Крім цього, в постанові не зазначено нормативний акт, який порушив позивач, посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідач в порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України не спростував пояснень та запереченьпозивача, не дотримався обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови у зв'язку з відсутністю в діях позивачаскладуадміністративного ч. 1 ст. 132 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу пропущеного ним строку для звернення до суду із адміністративним позовом, суд приймає до уваги наступне.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку оскарження постанови позивач вказує на те, що спірну постанову прийнято 09.07.2017 року, тобто в час коли позивач знаходився в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д», де працює водієм, що підтверджується наказом про відрядження №24-в від 02.07.2017 року, де зазначено термін відрядження з 03.07.2017 року по 28.07.2017 року та становить 25 днів. Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №147/07, з відрядження позивач повернувся 31 липня 2017 року, а з адміністративним позовом звернувся до суду 01 серпня 2017 року.

Зважаючи на викладене, дослідивши обставини справи в повному обсязі, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив :

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним строк для звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов задовольнити.

Постанову інспектора Уманського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09 липня 2017 року серії ПС 2 № 547668 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений протягом десяти днів 02.01.2018 року.

Суддя: