Справа № 805/997/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 р. Справа№805/997/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Дружківці про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, Донецька область, місто Дружківка, вул. Леваневського, буд. 1 б, кв. 4) звернулась з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Дружківці (, Донецька область, місто Дружківка, вул. Ярослава Мудрого, 40) про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії з серпня 2017 року, визнання протиправним та скасування рішення про призупинення (припинення) виплати пенсії, зобовязання поновити виплату пенсії та утриматись від подальшого її призупинення.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, припиняючи виплату пенсії за віком позивачу, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань соціального захисту.

Вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії протиправною та такою, що порушує конституційні права позивача, оскільки, як зазначає позивач, вимога УПФУ в м. Дружківці особисто зявитись до управляння пенсійного фонду за місцем проживання та надати докази, що підтверджують постійне місце проживання на території, яка контролюється українською владою, є протиправною.

Вказує на те, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в м. Дружківка, про що міститься відмітка у його паспорті.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що припиняючи виплату пенсії УПФУ у м. Дружківці діяло в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Вказує на те, що, як вважає відповідач, УПФУ в м. Дружківці правомірно припинило виплату пенсії позивачу до зясування фактичного місця проживання ОСОБА_1 у звязку з відсутністю інформації про відому у реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних для внутрішньо переміщених осіб.

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд за його участі не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку спрощеного провадження на підставі наявних у ній доказів.

Ухвалою від 19 лютого 2018 року було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні 13 березня 2018 року, була оголошена перерва до 27 березня 2018 року на 10:30 для надання доказів, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Ухвалою від 27 березня 2018 року було відкладено розгляд справи на 10 квітня 2018 року та було відмовлено у витребуванні доказів відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд з'ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б, кв. 4, НОМЕР_2 (а.с. 10-11).

Згідно посвідчення АГ № 392506 з 01 вересня 2005 року ОСОБА_1 призначена пенсія довічно (а.с. 13, а.с. 6 зворотна частина).

Згідно 12 сторінки паспорта серії СВ 752003, виданого 26 червня 2002 року Харцизьким РВ УМВС України у Донецькій області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б, кв. 4, з 08 грудня 2016 року (а.с. 11).

Згідно довідки від 25 листопада 2014 року № НОМЕР_3 ОСОБА_1 була взята на облік, як внутрішнє переміщена особа з тимчасово окупованої території України за адресом місто Дружківка, вул. Леваневського, буд. 1 б, кв. 4 і перемістилась з міста Харцизьк, вул. м-н. ЮвілейнийАДРЕСА_1, що підтверджується сторінками у бланку паспорта (а.с. 45-17).

8 серпня 2017 року відповідач припинив виплату пенсії позивачу, пославшись на необхідність її реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи.

Позивач, у тексті позову, посилався на відповіді відповідача про те, що виплату пенсії призупинено з серпня 2017 року після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії з серпня 2017 року, визнати протиправним бездіяльності щодо призупинення (припинення) виплати пенсії, зобовязати поновити виплату пенсії.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За статтею 8 ОСОБА_2 України саме ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Статтею 46 ОСОБА_2 України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Згідно статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до ст. 64 ОСОБА_2 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні не запроваджено.

Надане ст. 46 ОСОБА_2 України право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства України набула право на отримання пенсії за віком у 1987 році, що відповідачем не заперечувалось.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зауважує, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки із обовязковим зазначенням підстав для такої відмови, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 б, кв. 4, тобто відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Додатково суд зауважує, що порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судом обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у продовжені виплати йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи, або рішення про відмову у видачі довідки із обовязковим зазначенням підстав для відмови.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківка Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії підлягають задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки рішення прийнято на користь позивача, то судовий збір у розмірі 704,80 гривень має бути стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань, суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ОСОБА_2 України, Законом України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", Постановою Кабінету Міністрів Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 637 від 05 листопада 2014 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, Законом України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136, ст.ст.2-15,35,72,77,90,139,161,168, 245, 246, 257 371,372, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання неправомірними та скасування рішення про призупинення виплати пенсії, зобовязання поновити виплату пенсії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області щодо припинення нарахування та виплати їй пенсії за віком ОСОБА_1 незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в. м. Дружківка Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком з серпня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в. м. Дружківка Донецької області (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Ярослава Мудрого, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 (Донецька область, місто Дружківка, вул. Леваневського, буд. 1 б, кв. 4, ІНН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Повний текст складено та підписано 12 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Шинкарьова І.В.