Справа № 823/2008/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2008/17 Суддя першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, повний текст якого складено 08 лютого 2018 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Черкаській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2017 року №7.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є матеріали Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області, однак складений протокол ґрунтується виключно на поясненнях неповнолітньої особи за відсутності належних доказів придбання слабоалкогольного напою та тютюнового виробу саме у належному ФОП ОСОБА_1 магазині. Крім того, суд зазначив, що згідно пояснень неповнолітнього товари придбані у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», у той час як Позивач здійснює господарську діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3». Крім іншого, суд підкреслив, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради Черкаської області від 23.05.2017 року №48 закрито справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю його події та складу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на неврахуванні судом підтвердження матеріалами справи, а саме поясненнями неповнолітнього та рапортом інспектора поліції, факту реалізації товарів неповнолітній особі. Зазначає, що відсутність фіскального чека у такої особи не може спростовувати висновків податкового органу про порушення Позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та може свідчити про умисне непроведення купівлі-продажу товарів через реєстратор розрахункових операцій з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, наголошує, що звільнення особи від адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У межах встановленого строку відзиву на апеляційну скаргу від Позивача не надійшло.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.04.2018 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що працівниками Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області 27.03.2017 року близько 15:00 по АДРЕСА_1 у м. Смілі було виявлено факт куріння тютюнових виробів та вживання алкогольного напою неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33). Згідно пояснень неповнолітньої особи (а.с. 32) остання придбала слабоалкогольний напій «Гараж» та цигарки «Вінстон синій» у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1.

Крім того, матеріали справи свідчать, що інспектором Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області 27.03.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №140807 щодо ОСОБА_3, продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому зафіксовано, що остання, перебуваючи на своєму робочому місці в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2, здійснила продаж спиртного напою «Гараж» та тютюнових виробів «Вінстон синій» особі, яка не досягла 18 років (а.с. 34).

Про факт виявленого порушення Смілянським ВП ГУ НП в Черкаській області повідомлено начальника Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області листом від 07.04.2017 року №6219 (а.с. 29).

За наслідками розгляду отриманих матеріалів ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 22.08.2017 року №, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України і абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 800,00 грн. (а.с. 9).

При цьому, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради від 23.05.2017 року №48 закрито справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 8).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 15-3, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Порядку застосування фінансових санкцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріалами справи не підтверджується вчинення Позивачем порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 17 вказаного Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Приписи абз. 10 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону визначають, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривен.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції з посиланням на п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон про РРО) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

У статті 2 Закону про РРО визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Як вірно підкреслено судом першої інстанції, єдиним доказом вказаного порушення, на який посилається Апелянт, є пояснення неповнолітнього та складений на їх основі рапорт інспектора поліції. Інших доказів, які би підтверджували факт продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній особі, матеріали справи не містять.

Крім того, як було встановлено раніше, 23.05.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Смілянської міської ради прийнято постанову №48, якою закрито справу про адміністративне правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2017 року №140807, складеного відносно ОСОБА_3, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім іншого, Черкаський окружний адміністративний суд вірно звернув увагу на відмінність назви та розташування магазину, де неповнолітній ймовірно придбав товари, у поясненнях ОСОБА_2 - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1, та у рапорті інспектора поліції і складеному у подальшому протоколі - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2.

Таким чином, на переконання судової колегії, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що факт продажу слабоалкогольного напою та тютюнових виробів неповнолітньому не підтверджується належними доказами - а ні касовим чеком, а ні постановою про притягнення продавця до адміністративної відповідальності.

При цьому, у контексті наведеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання Апелянта на те, що факт звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки, як було встановлено раніше, у своїй сукупності дана обставина є доказом відсутності підтвердження належними доказами факту реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній особі.

Твердження ГУ ДФС у Черкаській області про те, що відсутність у неповнолітнього фіскального чека на придбання алкогольного напою та тютюнових виробів не спростовує факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог чинного законодавства, а навпаки може свідчити про наявність у діях ОСОБА_3 умислу, спрямованого на уникнення відповідальності за свої дії, судова колегія вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки дані доводи є виключно суб'єктивним припущенням Апелянта на не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 17» квітня 2018 року.