Справа № 803/398/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/398/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ОСОБА_2 ОУПФ України у Волинській області) про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням даних про нараховану та виплачену матеріальну допомогу у липні 2016 року; зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням отриманої у липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 15 950,00 грн. та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання - з 23.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач рішенням Вищої ради юстиції від 19 грудня 2016 року № 3276/0/15-16 був звільнений з посади судді у звязку з поданням заяви у відставку відповідно до пункту 4 частини 1 статті 29, частини 1 статті 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402- VIII, а наказом голови Апеляційного суду Волинської області №9.7/22 від 21.12.2016 - відрахований зі штату працівників апеляційного суду з 22.12.2016.

23.12.2016 позивач подав до Ковельського ОУПФ України у Волинській області повний пакет документів для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, у тому числі документи про стаж роботи на посаді судді та довідку про суддівську винагороду, які передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 (далі - Порядок №3-1). За змістом вказаної довідки (додаток №2 до Порядку №3-1) суддівська винагорода позивача складалася із посадового окладу та надбавки за вислугу років, з яких і було визначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до Порядку №3-1 довідка про суддівську винагороду має містити крім наведених вище даних (зокрема, посадового окладу, доплату за вислугу років) відомості про інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного утримання.

Проте, видана Апеляційним судом Волинської області довідка від 23.12.2016 року не містила даних про виплату у липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу 15 950,00 грн. і ця виплата не була врахована при обчисленні її щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно із довідкою, виданою Апеляційним судом Волинської області від 09.02.2018 року №9.40/18, у липні 2016 року позивачу була нарахована і виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 15 950,00 грн., з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18 відсотків, військовий збір в розмірі 1,5 відсотка, єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 22 відсотки від нарахованої суми.

14.02.2018 позивач звернувся до Ковельського ОУПФ України у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням відомостей про виплату у 2016 році матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 15 950,00 грн., проте листом від 27.02.2018 року №1898/02-21-21 відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, мотивуючи відмову відсутністю законних підстав для проведення такого перерахунку.

Позивач вважає відмову у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці протиправною, оскільки сума допомоги на оздоровлення є такою виплатою, яка має враховуватися при обчисленні грошового утримання, відповідачем не враховані положення статей 133, 134 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон №2453-VI), рішень Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005, від 03.06.2013 № 3-рп/2013, від 08.06.2016 № 4-рп/2016, статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), статті 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), додатку №2 Порядку №3-1.

Позивач просить визнати протиправною відмову Ковельського ОУПФ України у Волинській області у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням даних про нараховану та виплачену матеріальну допомогу у липні 2016 року та зобовязати ОСОБА_2 ОУПФ України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням 1/12 отриманої в липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1329,00 грн. та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання - з 23.12.2016.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 05.04.2018 №2993/06-21 (а.с.24-26) відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачу щомісячне довічне грошове утримання призначене та виплачується відповідно до чинного законодавства. Оскільки, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, які складові входять до суддівської винагороди, при цьому серед них відсутня матеріальна допомога на оздоровлення, тому підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за заявою ОСОБА_1 від 14.02.2018 немає. Крім того, відповідач вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вищої ради юстиції від 19 грудня 2016 року №3276/0/15-16 Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Апеляційного суду Волинської області у відставку позивач звільнений з посади судді Апеляційного суду Волинської області у звязку з поданням заяви про відставку (а.с.139-140).

Наказом Апеляційного суду Волинської області від 21.12.2016 №9.7/22 ОСОБА_1. відраховано зі штату працівників апеляційного суду з 22.12.2016 року (а.с.138).

Листом від 23.12.2016 №9.50/329/2016 Апеляційний суд Волинської області скерував до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі (правонаступником якого є відповідач ОСОБА_2 ОУПФ України у Волинській області) подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (за формою додатку №4 до Порядку №3-1) (а.с.134-136), разом з пакетом документів, в тому числі: довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (за формою додатку №2 до Порядку №3-1) від 23.12.2016 року №164, з якої вбачається, що заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 29 920,00 грн., у т. ч. оклад 17 600,00 грн., надбавка за вислугу років (70%) 12 320,00 грн. (а.с.141), та розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якого стаж роботи позивача за станом на 23.12.2016 становить 25 років 10 місяців 27 днів (а.с.137).

З матеріалів пенсійної справи (а.с.36-206) вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ковельському ОУПФ України у Волинській області, як одержувач довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402- VIII з 23.12.2016 року, розмір довічного грошового утримання становив 27 404,88 грн. (29 920,00 грн. х 90%), у т. ч.: оклад 17 600,00 грн., надбавка за вислугу років 12 320,00 грн. (70%).

14.02.2018 позивач звернувся до Ковельського ОУПФ України у Волинській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.191, додавши довідку Апеляційного суду Волинської області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 09.02.2018 №9.40/18, з якої вбачається, що заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 29920,00 грн., у т. ч. оклад 17600,00 грн., надбавка за вислугу років (70%) - 12320,00 грн. Як додаткова інформація у довідці зазначено, що відповідно до ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453 у липні 2016 року при наданні щорічної основної відпустки ОСОБА_1 нараховано і виплачено 15950 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення. На суму матеріальної допомоги 15950 грн. нараховано єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 22, 0 % у відповідності з нормами Закону України від 08.07.2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в сумі 3509 грн. (а.с.8).

Листом від 27.02.2018 №1898/02-21-21 відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, мотивуючи відмову відсутністю законних підстав для проведення такого перерахунку. Зазначив, що стаття 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI, якою регулюється суддівська винагорода, не передбачає в складі суддівської винагороди допомоги на оздоровлення. Відповідно, допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для її включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає підстав (а.с. 11-13).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність дій щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, з огляду на наступне.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIІІ Про судоустрій і статус суддів України (далі Закон № 1402-VIІІ).

Право судді у відставці на щомісячне довічне грошове утримання визначено статтею 142 Закону № 1402-VIІІ. Це право позивача відповідачем не заперечується, оскільки щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 виплачується.

Згідно із частинами першою, другою статті 142 Закону № 1402-VIІІ (чинного на момент виходу позивача у відставку) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як установлено пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIІІ, у редакції, що була чинною на час призначення ОСОБА_3 довічного грошового утримання, тобто, 23 грудня 2016 року право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

Абзацом 2 пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення передбачено, що в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Частинами першою, другою статті 133 Закону від 07 липня 2010 року № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів (далі Закон № 2453-VI) визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена статтею 134 Закону № 2453-VI та статтею 136 Закону № 1402-VIІІ, у яких вказано, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Стосовно таких складових суддівської винагороди як посадовий оклад, доплата за вислугу років, доплата за перебування на адміністративній посаді суд не вбачає спору, так як щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 виплачується відповідачем з урахуванням цих складових у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення працюючого судді.

Разом з тим, наявний спір щодо визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від 09.02.2018 року №9.40/18, у якій, як додаткова інформація, зазначені відомості про виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 15 950,00 грн.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2).

Додатком № 2 до Порядку №3-1 була встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначаються, крім відомостей про судову винагороду, інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Позивач, разом із заявою 23.12.2016 року подав до Ковельського ОУПФ України у Волинській області довідку за формою, визначеною додатком №2, Однак, як вбачається з виданої Апеляційним судом Волинської області довідки № 164 від 23.12.2016 року, остання не містила даних про інші виплати, а саме: виплату у липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу 15 950,00 грн. і ця виплата не була врахована при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання (а.с.141).

У довідці, виданій Апеляційним судом Волинської області від 09.02.2018 року №9.40/18, міститься додаткова інформація, з якої вбачається, що у липні 2016 року позивачу була нарахована і виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 15 950,00 грн., з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18 відсотків, військовий збір в розмірі 1,5 відсотка, єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 22 відсотки від нарахованої суми (а.с.8).

Однак, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (чинна з 20.03.2017 року), передбачає конкретний перелік складових суддівської винагороди (посадовий оклад; доплата за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді; доплата за науковий ступінь; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; щомісячна доплата відповідно до частини 6 статті 135 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»), в той час, як допомога на оздоровлення в переліку відсутня.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судоустрій і статус суддів», яким визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також є безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 06 листопада 2013 року № 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Посилання позивача на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Системний аналіз зазначених вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та безпідставності позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України 27 лютого 2018 року №738/1343/17 та від 20 березня 2018 року у справі №749/951/17, у яких вказано, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється довічне грошове утримання судді у відставці.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, законодавством, чинним як на час призначення щомісячного довічного грошового утримання позивачу, так і на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що враховуються при обчисленні суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді. Матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому підстави для врахування її для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні.

Суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, оскільки відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії 19.02.2018 (а.с. 14) на підставі довідки від 09.02.2018 №9.40/18, а позивач звернувся з позовом до Волинського окружного адміністративного суду 12 березня 2018 року, тобто у межах шестимісячного строку, що встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу на підставі довідки від 09.02.2018 №9.40/18, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Т.М. Димарчук