Справа № 826/9918/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2018 року № 826/9918/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ПАТ «Кредит Європа Банк» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ «Кредит Європа Банк» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок податкового органу викладений в акті від 11.04.2017 №741/28-10-43-01/34576883 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Кредит Європа Банк» з питань порушення правил сплати (перерахування) податків в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за серпень 2015 року» є безпідставним.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято, оскільки позивачем порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 19.10.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Кредит Європа Банк» з питань порушення правил сплати (перерахування) податків в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за серпень 2015 року, за результатом якої складено акт 11.04.2017 №741/28-10-43-01/34576883 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання в сумі 2 599 026,00 грн. (граничний строк сплати 30.08.2015 сплачено - 31.08.2015).

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 259 902,60 грн. за платежем податок на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України.

За результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Відповідно до п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 35.3 ст.35 Кодексу порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Кодексу податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Кодексу податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 54.1 ст. 54 Кодексу визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 26.02.2015 подано податкову декларацію з податку на прибуток банку за 2014 рік, в якій задекларовано авансовий внесок з податку на прибуток (1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітній (податковий) рік) у розмірі - 2 599 026,00 гри. по строку сплати 30.08.2015.

У серпні 2015 року останній день строку подання податкової декларації (для місячного податкового періоду) припав на 20.08.2015, який не є не вихідним або святковим днем.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що авансовий внесок з податку на прибуток за серпень 2015 року фактично сплачено позивачем 31.08.2015 у розмірі 2599026,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 31.08.2015 №170477, тобто з затримкою на один день.

Суд погоджується з доводами позивачем, що 30.08.2015 року було вихідним днем.

У Європейській конвенції про обчислення строків (ETS N 76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказано, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Пунктом 56.21 ст. 56 Кодексу встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року по справі №К/800/24684/16.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 № прийняте Офісом великих платників податків ДФС.

3. Стягнути на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» судовий збір в сумі 3 898 (три тисячі вісімсот дев'яносто вісім) грн. 56 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісом великих платників податків ДФС.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Келеберда