Справа № 816/180/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/180/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії;

зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманої пенсії без обмежень на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області від 24.04.2017 №4/31, відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 1 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Стверджував про наявність у відповідача обов'язку здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення поліцейських.

23.02.2018 судом одержано відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 42-45/. Стверджував про відсутність порушення прав позивача, оскільки останній із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії не звертався, рішення про відмову в проведенні перерахунку не приймалось, а відповідь позивачу надана згідно Закону України "Про звернення громадян".

Звертав увагу на те, що перерахунок та виплата пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) проводиться на підставі коштів, які додатково виділяються з Державного бюджету України. Пенсійним фондом України сформовано та направлено до Міністерства соціальної політики України потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій вищевказаній категорії пенсіонерів.

Наголошував на передчасності вимог позивача щодо здійснення пенсійних виплат без обмеження граничного розміру, оскільки матеріали справи не містять доказів тощо, що розмір пенсії позивача після проведення її перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №820/6514/17.

Провадження у справі поновлено ухвалою суду від 03.04.2018.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто у порядку письмового провадження, у зв'язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ з 2007 року та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджено копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 /а.с. 28/.

Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області складено та подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку від 24.04.2017 №4/31 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, якою повідомлено про те, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, наказу МВС від 06.04.2016 №260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, за посадою начальник Октябрського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області становить: посадовий оклад - 3600,00 грн; оклад за спец. звання майор міліції - 2000,00 грн; надбавка за вислугу років (35%) - 1960,00 грн; премія (0,57%) - 43,09 грн, всього - 7603,09 грн /а.с. 27/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.09.2017 вих. №464/Н-03 позивачу повідомлено про те, що вищезгадана довідка одержана Управлінням, однак перерахунок та виплату пенсії буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки в силу положень частини першої статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України /а.с. 29/.

Не погодившись з такою відповіддю суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд зауважує, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 51 названого Закону (у редакції Закону України від 15.07.2015 №614, який набув чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Зважаючи на наявність між сторонами спору щодо проведення перерахунку пенсії позивача у зв'язку зі зміною умов оплати праці поліцейських, суд дійшов висновку, що право позивача на звернення до суду не обмежується будь-яким строком.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній до 29.12.2015) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (надалі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

23.12.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", яким пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацом другим такого змісту: "За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.".

Крім того, цим Законом статтю 63 Закону №2262-ХІІ після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Аналіз наведених вище правових норм є підставою для висновку про те, що з дати набрання чинності Законом №900-VIII позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, набув право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

За приписами пунктів 2, 3 Порядку №45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, Порядком №45 визначено особливу процедуру перерахунку пенсій, зокрема, встановлено, що підставою для проведення перерахунку пенсії є відповідна довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, що мотивовані невідповідністю заяви про перерахунок пенсії вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402.

У даній справі відповідач не заперечує ані наявність у позивача права на перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, ані факт дотримання МВС України та Пенсійним фондом України процедури перерахунку пенсії, визначеної Порядком №45, однак, фактично відмовляє позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Конституційний Суд України у Рішенні від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі за конституційними поданнями Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини шостої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини сьомої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" зазначив, що служба в міліції передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя і здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Тобто, держава надає колишнім співробітникам органів внутрішніх справ підвищені гарантії соціального, у т.ч. і пенсійного, забезпечення, що покликано специфікою проходження ними служби.

Як визначено частинами першою, другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 23 рішення у справі "Сук проти України" Європейський суд з прав людини зауважив, що: "держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.".

Таким чином, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 26 рішення у справі "Кечко проти України" зазначив, що: "органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.".

Отже, реалізація особою права, пов'язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних відносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У пункті 35 Рішення від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що "за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" [ВП], заява N 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX).".

Суд зауважує, що вимоги позивача засновані на чинних нормативно-правових актах, а саме: Законі №2262-ХІІ, Порядку №45 та Постанові №988, на підставі яких держава в особі її уповноважених органів гарантувала право позивача на перерахунок пенсії.

Окрім того, суд враховує, що дана справа підпадає під ознаки типової справи, визначені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 у зразковій адміністративній справі №820/6514/17.

Так, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугою років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; відповідач є територіальним органом Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть позивач та який здійснює виплату пенсії позивачу; предметом спору є бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01.01.2016 згідно з наведеними вище законодавчими актами, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області.

Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 у справі №820/6514/17 зазначив, що відповідно до Закону №900-VIII, статті 63 Закону №2262-ХІІ зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, яка набрала чинності 02.12.2015 /пункт 45/.

Згідно з частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, за наявності позитивних зобов'язань держави перед позивачем, заснованих на чинних нормах Закону №2262-ХІІ, з огляду на дотримання усіма сторонами вимог Порядку №45, з настанням яких Закон пов'язує виникнення у позивача права на одержання пенсії у збільшеному розмірі, бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 є протиправною та порушує право позивача на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання суду положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою встановлено новий порядок перерахунку та виплати пенсій пенсіонерам органів внутрішніх справ, не можуть бути застосовані до спірних відносин.

При цьому суд виходить з того, що згідно з частинами першою, другою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

А відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд зауважує, що Постанова №103 прийнята після виникнення спірних відносин і звернення позивача з позовом до суду та погіршує його становище в частині строків виплати належної йому пенсії, а тому не підлягає застосуванню судом у спірних відносинах при ухваленні цього рішення з огляду на приписи статті 58 Конституції України.

Так, суд надає оцінку тим правовідносинам, які виникли до звернення особи з позовом, відхиляючи ті, що виникли в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до Закону №900-VIII, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988 та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області, з 1 січня 2016 року.

Водночас стосовно позовних вимог в частині щодо виплати пенсії без обмеження її граничного розміру, суд зауважує, що дана вимога є передчасною, оскільки наразі перерахунок пенсії позивача не проведений, а судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права. А оскільки рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача, суд вважає за можливе на підставі частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покласти на відповідача судові витрати позивача повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Відповідно до пункту 12 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, Управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн /а.с. 3/, а інші судові витрати у справі відсутні, суд, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

А у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (зокрема, пункт 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України").

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який міститься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури" (пункт 55).

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Зважаючи на обставини даної справи, беручи до уваги тривале не виконання відповідачем обов'язку щодо проведення перерахунку пенсії позивача, суд, з метою відновлення порушених прав ОСОБА_1, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

А відтак, суд вважає за доцільне зобов'язати відповідача у тридцятиденний строк з дати набрання даним рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 139, 205, 229, 241-246, 263, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про грошове забезпечення від 24.04.2017 №4/31 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) провести ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1) перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про грошове забезпечення від 24.04.2017 №4/31, з 1 січня 2016 року та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених грошових сум пенсії.

У задоволенні позовних вимог про проведення виплати недоотриманої пенсії без обмеження її граничного розміру відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у тридцятиденний строк з дати набрання даним рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба