Справа № 810/3074/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3074/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини справи, що призвело до неправильного її вирішення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ним не було отримано акт камеральної перевірки від 31 липня 2017 року № 2370/12-02/38010130, а тому він не мав можливості адміністративного оскарження висновків такого акту.

На вказану апеляційну скаргу відповідачем було відзив, зі змісту якого вбачається, що фіскальний орган заперечує проти скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Київській області 31 липня 2017 року проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість та несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» за жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2016 року за наслідком якої було складено Акт камеральної перевірки від 31.07.2017 № 2370/12-02/38010130.

Висновками зазначеного Акта було встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за жовтень, листопад, 2015 року, а саме - перевищення 15-ти денного терміну реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику ПДВ, в Єдиному реєстрі податкових накладних за жовтень, листопад 2015 року. Відповідальність за зазначені порушення передбачені абз. 1,2 пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України.

На підставі даного Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 року № форми «Ш», яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% від грошового зобов'язання в сумі 8 833 459 грн., що дорівнює 1 766 691,80 грн. за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг).

Не погоджуючись з порядком прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом дотримано вимог податкового законодавства, Акт камеральної перевірки належним чином було вручено позивачу, відповідно, оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято на підставі такого Акту також правомірно.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення перевірки) встановлює, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За правилами пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, Акт камеральної перевірки від 31 липня 2017 року № 2370/12-02/38010130 було направлено позивачу засобами поштового зв'язку 03 серпня 2017 року, але конверт з Актом повернувся до контролюючого органу з відміткою підприємства зв'язку «у зв'язку з заявою одержувача».

Вказаної обставина підтверджується копією конверта, направленого на адресу ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА», а саме: вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 24, м. Біла Церква, Київська область; копією довідки підприємства зв'язку з відміткою «за заявою одержувача» та відміткою штемпеля 10 серпня 2017 року; копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (номером індифікатора 096); копією фіскального чека від 03 серпня 2017 року на суму 16 грн., що підтверджує оплату послуги УДППЗ «Укрпошта» за направлення рекомендованого листа позивачу (ТОВ БЦ ВОДА).

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що контролюючим органом дотримано вимоги пункту 86.2 статті 86 та пункту 42.2 статті 42 ПК України у повному обсязі, у зв'язку з чим Акт камеральної перевірки № 2370/12-02/38010130 вважається таким, що належним чином вручений позивачу.

Відповідно, враховуючи положення пунктів 86.2, 86.8 статті 86, суд перщої інстанції вірно дійшов висновку, що контролюючим органом на законних підставах прийнято податкове повідомлення - рішення від 22 серпня 2017 року № .

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що ТОВ не отримувало та не відмовлялося від отримання акта перевірки № 2370/12-02/38010130, що свідчить про порушення відповідачем наведених вище вимог податкового законодавства. Апеляційний суд не приймає до уваги дане твердження скаржника, оскільки воно не підтверджується жодними доказами, так само апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, щодо правомірності дій та рішень відповідача.

Також безпідставним вбачається твердження апелянта про те, що акта камеральної перевірки від 31 липня 2017 року № 2370/12-02/38010130 взагалі не направлявся на адресу позивача, оскільки воно спростовується переліченими вище доказами.

Окремо слід зазначити, що позивач не заперечує порушення, які були встановлені під час камеральної перевірки та викладені у відповідному акті та наполягає на скасуванні податкового повідомлення-рішення виключно з формальних підстав, що в даному випадку, на думку суду, жодним чином не впливає на правомірність прийняття оскаржуваного рішення податковим органом.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.