Справа № 148/1742/17
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1742/17
Провадження №2-а/148/6/18
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
16 квітня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити призначення пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що він, починаючи з 08.08.1986 і по теперішній час постійно проживав і був зареєстрованим в м.Тульчині Вінницької області, яке відносилося до зони території посиленого радіоекологічного контролю.

Він, як громадянин, який станом на 01.01.1993 не менше 4-х років проживав або працював на забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи зоні, має право на зменшення пенсійного віку для отримання пенсії. Тому він звернувся в Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області для нарахування йому пенсії, куди здав усі необхідні документи. Але в нарахуванні пенсії йому було відмовлено, так як у нього відсутнє посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4, про що він дізнався 21.09.2017 з отриманої відповіді на його заяву та протоколу №373/13-1-13 від 28.07.2017.

Вважає таку відмову відповідача незаконною, оскільки посвідчення особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 він отримував, однак загубив, а отримати дублікат не має можливості, оскільки відбулися зміни в законодавстві, згідно з якими зона посиленого радіологічного конторолю скасована.

В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати дії Тульчинського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області щодо відмови йому в призначенні пенсії неправомірними та зобов`язати відповідача призначити та нарахувати йому державну пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплачувати її щомісячно, починаючи з дня настання права на дану пенсію, стягнувши заборгованість за минулий час, судові витрати стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач - представник Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в судовому засіданні не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи і відомостей про причину її неявки до суду не надійшло. В матеріалах справи наявне заперечення від неї на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що 21.07.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою та додатково наданими документами про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак протоколом №373/13-1-13 від 28.07.2017 згідно чинного законодавства йому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки останнім не надано документ, що засвідчує особливий статус, відповідно до ч.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, а саме, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є чорнобильське посвідчення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи положення ч.9 ст. 205 КАС України, розгляд заяви здійснюється у порядку письмового провадження.

В зв`язку неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено у новій редакції.

Згідно з п.10, 12 РозділуVIІ Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно ч.3 ст.30 КАС України, справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.
Таким чином, проводячи системний аналіз вищевказаних норм законодавства, суд приходить до висновку про неможливість передачі даної справи до іншого суду, а необхідність її розгляду Тульчинським районним судом Вінницької області за правилами КАС України в новій редакції.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту ч.1 п.1 ст.19 КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, досягнувши 55 років, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_2 (а.с.4), 21.07.2017 звернувся із заявою до Тульчинського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протоколом №373/13-1-13 від 28.07.2017 (а.с.18) комісією позивачу було відмовлено в призначенні пенсії по віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в наявних документах, поданих ОСОБА_1 , відсутнє посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та роз`яснено останньму, що він має право на пенсію за віком після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме, після 22.05.2022.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: копії паспорта серія НОМЕР_2 (а.с.4), довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 20.07.2017 № 1928 (а.с.6), копії військового квитка серія НОМЕР_3 (а.с.9-12), копією трудової книжки серія НОМЕР_4 (а.с.14-15), позивач ОСОБА_1 з 08.08.1986 проживає в м.Тульчині, з 01.02.1983 по 08.10.1983, з 12.10.1983 по 18.11.2005 та з 07.09.2007 працював та працює на різних посадах в м.Тульчині.

Таким чином, судом встановлено, що позивач з 26.04.1986 по 01.01.1993 відпрацював в зоні посиленого радіоекологічного контролю понад 4 роки, а тому згідно п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» являється особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно постанови Кабінету міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» № 106 від 23.07.1991, м. Тульчин, Вінницької області відноситься до населених пунктів на які поширюється зона посиленого радіоекологічного контролю.

Як вбачається із ч.3 ст.15 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Частиною 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.п.«5» п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

У частині 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його дій.
Як вбачається з доводів позивача, останній зазначає, що він отримував посвідчення особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , однак загубив. Даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, про що свідчать копія даного посвідчення (а.с.35) та копія публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого чорнобильського посвідчення серії НОМЕР_1 недійсним (а.с.36).

В той же час, судом прийнято до уваги, що позивач позбавлений можливості надати відповідачу оригінал посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 у зв`язку з його втратою, а оформити дублікат даного посвідчення не можливо, оскільки відповідна категорія посвідчень, починаючи з 01.01.2015 (з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-УІІІ), не оформляється.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем було безпідставно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових вимогах.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки працював та проживав у зоні посиленного радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Щодо часу з якого слід призначити та нараховувати позивачу пенсію, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи, що позивачу 22.05.2017 виповнилося 55 років, а з заявою про призначення пенсії останній звернувся 21.07.2017, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, тому саме з 23.05.2017 йому слід призначити та нараховувати пенсію.

Підстав же для стягнення заборгованості за минулий час, як просить позивач, не має, оскільки відповідач, починаючи з 23.05.2017 і так зобов`язаний призначити, нарахувати та виплатити позивачу державну пенсію.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В судовому засіданні документально підтверджено сплату позивачем судового збору в розмірі 1280 гривень (а.с.1).
Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.
На підставі викладеного, керуючись ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст ст.19, 46 Конституції України, ст. ст. 15, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 26, 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 5, 77, 139, 242-246, 262 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити призначення пенсії задовольнити.

Визнати дії Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії - неправомірними.

Зобов`язати Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та нарахувати ОСОБА_1 у державну пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплачувати її щомісячно, починаючи з 23.05.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, місцезнаходження якого: вул. Миколи Леонтовича, 51, м. Тульчин, Вінницька область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: