Справа № 819/2266/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа №819/2266/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2629/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

секретар судового засідання - Ярош Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області, третя особа - Довжанська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання дій протиправними,

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області, в якому просив визнати дії відповідача протиправними щодо державної реєстрації права комунальної власності за Довжанською сільською радою у державному земельному кадастрі земельної ділянки для обслуговування адміністративного будинку, яка розташована по вул. АДРЕСА_1 району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1000 га; видачі Довжанській сільській раді витягу з Державного земельного кадастру про реєстрацію комунальної власності на земельну ділянку для обслуговування адміністративного будинку по вул. АДРЕСА_1 району Тернопільської області площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та зобов'язати вчинити дії, пов'язані із скасуванням державної реєстрації у Державному земельному реєстрі вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що поданий Довжанською сільською радою державному кадастровому реєстратору проект землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому відсутні копії правовстановлюючого документу на адміністративний будинок, розташований на земельній ділянці, що реєструвалась, що є порушенням вимог ст. 50 Закону України "Про землеустрій".

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий судовий розгляд.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін (а.с. 150-152)

Третя особа подала відзив на касаційну скаргу, в якій просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін. (а.с.144-147).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 25.06.2013р. державним кадастровим реєстратором Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області внесено відомості до Державного земельного кадастру та видано витяг з Державного земельного кадастру Довжанській сільській раді про реєстрацію комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування адміністративного будинку по по вул. АДРЕСА_1 району Тернопільської області, площею 0.1000 га. (а.с.21)

Реєстрація проведена на підставі розробленого ТзОВ ,,Регіональний земельно-кадастровий центр ,,Галицькі землі" проекту землеустрою щодо відведення Довжанській сільській раді земельної ділянки площею 0,1000 га в комунальну власність для обслуговування адміністративного будинку територіальної громади с. Довжанка в особі Довжанської сільської ради, яка знаходиться за адресою по вул. АДРЕСА_1 району Тернопільської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем законно проведено реєстрацію спірної земельної ділянки у Держаному земельному кадастрі згідно норм чинного законодавства України і відповідно правомірно видано Витяг з Державного земельного кадастру Довжанській сільській раді.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що державним кадастровим реєстратором не порушено вимоги ст. 24 Закону України ,,Про Державний земельний кадастр" та ст. 50 Закону України ,,Про землеустрій", оскільки відсутність свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці не є перешкодою для державної реєстрації даної земельної ділянки, оскільки внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не передбачає виникнення права власності на земельну ділянку.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що право власності на адміністративний будинок, що знаходиться на спірній земельній ділянці не оформлене, що свідчить про відсутність факту порушення будь-яких прав позивача внаслідок здійсненні державної реєстрації вказаної земельної ділянки, оскільки у випадку визнання за позивачем права власності на адміністративну будівлю до нього у відповідності до ст. 377 Цивільного кодексу України перейде право власності чи користування земельною ділянкою.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, за правилами частини 4 статті 24 Закону України від 07.07.2011р. № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, серед іншого, подається: оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Відповідно до статті 50 Закону України ,,Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, крім іншого, копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів).

В свою чергу, подання заявником документів, передбачених частиною 4 цієї статті, не в повному обсязі за правилами частини 6 статті 24 Закону України від 07.07.2011р. № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом наведених норм для державної реєстрації при формуванні земельної ділянки державному реєстратору, крім інших документів, також подається проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відсутність такого проекту є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації, а тому висновки судів попередніх інстанцій з приводу того, що відсутність такого проекту не може бути перешкодою для державної реєстрації не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову суди також виходили з того, що оскаржуваними рішеннями відповідача права позивача порушено не було.

В той же час, саме лише не оформлення на час розгляду справи права власності на адміністративний будинок, який знаходиться на спірній ділянці, не може бути доказом того, що права позивача оскаржуваними рішеннями не порушені, до того ж за умови наявності спору з приводу цього об'єкта нерухомості за участю позивача.

Натомість , в цій частині судами не встановлено, які саме об'єкти нерухомості станом на час виникнення спірних правовідносин входили до складу пайового фонду, пайовиком якого є позивач, чи входила спірна ділянка та розташований на ній адміністративний будинок до складу земель загального користування та до пайового фонду.

Відповідно частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р. та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р. підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук