Справа № 826/501/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/501/17 Головуючий у 1 інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Губської Л.В. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи: Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи: Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому просила суд визнати протиправним рішення кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в тому числі таке, що викладене у формі протоколу щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1; визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 грудня 2016 року № 335 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано подання кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 05 грудня 2016 року № 16/678 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 грудня 2016 року № 335 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 квітня 2016 року ОСОБА_5 видано кваліфікаційний сертифікат № НОМЕР_1, яким підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації із оцінки земель (крім грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість гранатових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою.

Відповідно до Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про столицю України - місто-герой Київ», згідно з Порядком набуття права на землю юридичними особами та громадянами у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 14 березня 2002 року № 13/1747, громадянин ОСОБА_6 у 2008 році звернувся із заявою (клопотанням) до Київської міської ради про надання йому у власність земельної ділянки для будівництва, експлуатації, обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1.

Листом - дорученням заступника Київського міського голови - секретаря Київради Дового О. № 29/233-4436 від 20 лютого 2008 року ОСОБА_7 направлено заяву гр. ОСОБА_6 для розгляду та надання відповіді.

Головним управлінням земельних ресурсів (наразі Департамент земельних ресурсів), який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконує функції з місцевого органу державної виконавчої влади з питань земельних відносин, видано Комунальному підприємству «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» Реєстраційний лист на складання документації із землеустрою від 16 березня 2009 року (кадастрова справа А-14555).

На підставі вищевказаної заяви (клопотання), листа - доручення заступника голови - секретаря Київської міської ради, реєстраційного листа на складання документації із землеустрою від 16 березня 2009 року, документації із землеустрою, завдання на виконання робіт та договору, укладеного з Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», інженером-землевпорядником ОСОБА_5 розроблено у 2015 році проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_6 для будівництва, експлуатації, обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1.

Розроблений проект землеустрою, відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України, передано на погодження до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві.

Разом з тим, Головним управлінням Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві надано висновки від 16 травня 2016 року № 362/41-16 та від 30 серпня 2016 року № 836/41-16, а також від 28 вересня 2016 року № 982/41-16 щодо необхідності доопрацювання зазначеної документації із землеустрою.

Після усунення недоліків, зазначених у висновках, позивачем повторно подано проект землеустрою на погодження до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві.

Водночас, експертом державної експертизи органу Держгеокадастру Волчком С.В. підготовлено висновок від 12 жовтня 2016 року № 2/82-16, відповідно до якого не погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з причин відсутності підстав (рішення органу місцевого самоврядування) щодо надання дозволу на його розроблення.

Головним управлінням Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у місті Києві від 18 жовтня 2016 року № 21-26-0.1-12515/2-16 направлено лист до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з проханням вжити відповідних заходів до сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1) з тих причин, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, було подано на погодження до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з грубим порушенням чинного законодавства, а саме; проект землеустрою розроблявся на підставі листа-доручення заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 20 лютого 2008 року № 29/233-4436, замість рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яке повинна була прийняти Київська міська рада на її пленарному засіданні сесії.

Кваліфікаційною комісією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру сформовано подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, зокрема, і ОСОБА_5 яке направлено разом із витягом з протоколу засідання кваліфікаційної комісії від 30 листопада 2016 року № 12 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Листом - дорученням від 15 грудня 2016 року № 31-28-0.23-19541/2-16 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру поінформовано позивача про те, що, відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 грудня 2016 року № 335 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», на підставі подання Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 05 грудня 2016 року № 16/678, яке викладено у формі протоколу щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1, відповідно до частини дев'ятнадцятої статті 66 та частини третьої статті 68 Закону України «Про землеустрій», кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1 анульовано.

Позивач, вважаючи вказані рішення та наказ такими, що прийняті з грубим порушенням чинного законодавства,звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції чинній на момент звернення заявника із клопотанням про надання земельної ділянки), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Згідно частин восьмої - одинадцятої статті 118 Земельного кодексу України, проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Рішенням Київської міської ради № 457/1867 від 15.07.2004 року, затверджено «Порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві».

Так, відповідно до ст. 9 Порядку № 457/1867, (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для розроблення документації із землеустрою є згода Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради та технічне завдання на розробку відповідної документації із землеустрою, погоджене з Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА).

Особи, які отримали відповідно до цього Регламенту згоду на розроблення документації із землеустрою, мають право звертатися із відповідним замовленням до землевпорядних організацій.

Умови і терміни розроблення документації із землеустрою визначаються договором, укладеним між замовником і виконавцем цих робіт (землевпорядною організацією).

Землевпорядна організація може приступати до розроблення документації із землеустрою після отримання згоди та затвердження зацікавленою особою (замовником) технічного завдання на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Частиною першою статті 10 вказаного рішення Київської міської ради передбачено, що термін дії згоди на розроблення документації із землеустрою становить чотири місяці з дня її підписання Київським міським головою або заступником міського голови - секретарем Київради.

Погоджена документація із землеустрою разом із супроводжувальним листом подається землевпорядною організацією до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) для розгляду, підготовки проекту рішення Київської міської ради та його передачі до Київської міської ради для прийняття відповідного рішення в порядку, визначеному розділом 4 цього Регламенту. Якщо документація із землеустрою не буде подана у визначений строк до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), то згода втрачає чинність і відповідна земельна ділянка включається до переліку земельних ділянок, права на які набуваються на конкурсних засадах в порядку, визначеному законодавством.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач на підставі листа - доручення заступника Київського міського голови - секретаря Київради Довгого О. № 29/233-4436 від 20 лютого 2008 року, а також, завдання на виконання робіт та договору щодо розроблення проекту землеустрою від 19.11.2015 року № 760, розробила у 2015 році проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_6 для будівництва, експлуатації житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Однак, вказаний лист - доручення у 2008 році адресовано ОСОБА_7, якому направлено заяву гр. ОСОБА_6 для розгляду та надання відповіді.

З вказаного листа - доручення № 29/233-4436 від 20 лютого 2008 року щодо розгляду та надання відповіді вбачається, що відсутня вказівка (дозвіл) на розроблення проекту землеустрою.

Пояснень щодо того, чому лише у 2015 році позивачем розроблено проект землеустрою за зверненням громадянина у 2008 році сторонами суду апеляційної інстанції не надано, як і пояснень того, що термін дії згоди на розроблення документації із землеустрою становить чотири місяці з дня її підписання Київським міським головою або заступником міського голови - секретарем Київради.

Крім цього, сторонами не надано суду першої та суду апеляційної інстанції згоди на розроблення документації із землеустрою, яка б відповідала вимогам рішення Київської міської ради № 457/1867 від 15.07.2004 року «Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві».

Також, розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні питання про надання земельної ділянки у власність чи користування повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади (аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 № 21-358а13, постанові Вищого адміністративного суду України від 14.08.2014 № К/800/651/14).

Відтак, на думку колегії суддів помилковими є висновки суду першої інстанції про відсутність грубих порушень сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 вимог законодавства та дотримання позивачем норм пункту 7 рішення Київської міської ради від 28 лютого 2013 року № 63/9120 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності у місті Києві», оскільки матеріали справи не містять дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України «Про землеустрій» № 858-IV від 22.05.2003 року.

Згідно статті 1 Закону України № 858-IV, документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Статтею 26 Закону України № 858-IV передбачено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 28 Закону України № 858-IV, розробники документації із землеустрою мають право: виконувати роботи із складання документації із землеустрою; погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; авторства на створену ними документацію із землеустрою; здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов'язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Згідно статті 68 Закону України № 858-IV, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

з'ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Основні засади роботи кваліфікаційної комісії визначено Порядком роботи кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного секртифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28 січня 2016 року № 11 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку №11, до повноважень Кваліфікаційної комісії належить, зокрема, розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю); прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста у випадках, визначених законом.

Пунктами 19 та 20 розділу ІІІ Порядку №11 передбачено, що кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з такої підстави, як грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром, зокрема, за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статей 66 та 68 Закону України "Про землеустрій".

Як встановлено колегією суддів, підставою для внесення Кваліфікаційною комісією до Держгеокадастру відносно позивача подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифікату інженера - землевпорядника був результат розгляду на засіданні вказаною комісією письмового звернення органу державної влади (Держгеокадастру), в якому повідомлялося про порушення законодавства під час розроблення документації із землеустрою, яка оцінена негативно та не погоджена.

Таким чином, з урахуванням наданих повноважень, Кваліфікаційною комісією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру сформовано подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, зокрема, і ОСОБА_10, яке направлено разом із витягом з протоколу засідання кваліфікаційної комісії від 30 листопада 2016 року № 12 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В межах наданих повноважень, відповідачем прийнято 14 грудня 2016 року наказ № 335 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», яким анульовано кваліфікаційний сертифікат, в тому числі й інженера-землевпорядника ОСОБА_10, від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_10 діяв виключно в межах власних повноважень та в рамках діючого законодавства, і, відповідно, до встановлених норм і правил у сфері землеустрою, а тому спірний наказ є правомірним.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасовано подання кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 05 грудня 2016 року № 16/678 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 грудня 2016 року № 335 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 08 квітня 2016 року № НОМЕР_1.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Губська Л.В. Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлено 16.04.2018 року