Справа № 819/63/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 819/63/18

10 квітня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача по розгляду клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної за адресою АДРЕСА_1 смт. Підволочиськ, Тернопільська область орієнтовною площею 0,2150 га, на якій знаходяться належний позивачу комплекс будівель і споруд ринку та яка необхідна для його обслуговування;

- визнати протиправним та скасувати рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 1770 від 18.12.2017 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,2150 га для обслуговування будівель торгівлі в смт. АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

26.03.2018 представник відповідача через канцелярію Тернопільського окружного адміністративного суду подав клопотання від 22.03.2018 про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до вимог чинного законодавства України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Надалі зазначив, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України та статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсним рішень органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади.

Таким чином, представник відповідача вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спори які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Також, 26.03.18 позивачем подано заяву про часткову зміну предмету позову, а саме: просить суд позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача прийняти до розгляду в наступній редакції:

- визнати протиправним (незаконним) відхилення Підволочиською селищною радою клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної за адресою АДРЕСА_1 смт. Підволочиськ, Тернопільська область орієнтовною площею 0,2150 га, на якій знаходяться належний позивачу комплекс будівель і споруд ринку та яка необхідна для його обслуговування.

30.03.2018 представник позивача через канцелярію Тернопільського окружного адміністративного суду подала заперечення від 28.03.2018 на клопотання відповідача від 22.03.2018 про закриття провадження у справі, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача від 22.03.2018 про закриття провадження у справі. Заперечення мотивоване тим, що відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Надалі зазначила, що у спірних правовідносинах предметом яких є визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень та оскарження рішень про відмову у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, відповідач реалізував свої функції у сфері управління, а тому дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач у підготовче засідання, яке відбувалося 10.04.2018 не з'явився, подав до суду клопотання від 10.04.2018 в якому просив відкласти підготовче засідання на іншу дату у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника відповідача.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 відмовлено в задоволенні клопотання від 10.04.2018 про відкладення підготовчого засідання та продовжено підготовче засідання без участі відповідача.

У підготовчому засіданні представник позивача заперечення від 28.03.2018 на клопотання відповідача від 22.03.2018 про закриття провадження у справі підтримав з підстав, викладених у зазначеному запереченні, просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача від 22.03.2018 про закриття провадження у справі.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя статті 123 ЗК України).

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 123 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність або користування громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність або користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність або користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень, а саме дають дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надають мотивовану відмову у його наданні. Водночас, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Як слідує з позовних вимог, предметом позову є: визнання протиправними дій відповідача щодо відхилення клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної за адресою АДРЕСА_1 смт. Підволочиськ, Тернопільська область орієнтовною площею 0,2150 га та скасування рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 1770 від 18.12.2017 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,2150 га для обслуговування будівель торгівлі в смт. АДРЕСА_1.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах предметом яких є визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень та оскарження рішення "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,2150 га для обслуговування будівель торгівлі в смт. АДРЕСА_1, відповідач реалізував свої функції у сфері управління, а тому дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення в спірних правовідносинах, відповідач діяв, як суб'єкт владних повноважень, реалізовуючи надані йому Конституцією України, Земельним Кодексом та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження по вирішенню земельного спору.

Водночас, Конституційний Суд у рішенні від 01.04.2010 №10-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (діючого до 15.12.2017) зазначив, що, вирішуючи питання розпорядження землями територіальних громад, передання земельних ділянок у власність чи користування, місцеві ради діють як суб'єкти владних повноважень, а земельні спори з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, є публічно-правовими, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника відповідача від 22.03.2018 про закриття провадження у справі, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текс ухвали складено 16 квітня 2018 року.

Суддя Мірінович У.А.

Копія вірна

Суддя Мірінович У.А.