Справа № 813/740/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/740/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О. розглянув у м.Львові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у якій позивач просить :

- зобов'язати відповідача призначити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов'язати відповідача здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 36820,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач призначив позивачу пенсію за віком, проте листом від 18.12.2017 №14111/05-32 відмовив в призначенні грошової допомоги в розмірі 10 пенсій при призначенні пенсій пенсії за віком згідно з п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в зв'язку з тим, що посада викладача в позашкільних закладах освіти Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, не передбачена, підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає. Позивач зазначає, що її стаж становить понад 35 років на посадах передбачених п.п. „е"- „ж" ст. 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", а відмовляючи у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до п. 7-1 розділу XV „Прикінцеві положення Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зарахуванні страхового стажу часу роботи позивача на посаді викладача позашкільного навчального закладу, відповідач фактично ставить позивача у менш сприятливі умови, ніж тих осіб, яким такий стаж зараховано та призначено пенсію, що слід розглядати як прояви дискримінації з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідач до суду відзиву на позовну заяву чи заяви про визнання позову суду не надав.

Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідачем у встановлений судом строк подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що посада викладача в позашкільних навчальних закладах освіти не передбачена постановою №909, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив від 05.04.2018.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що клопотання будь-якої сторони про виклик їх в судове засідання відсутні, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Дрогобицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області, де отримує пенсію за віком.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач працював з 25.08.1982 на посаді викладача у дитячій художній школі. Відповідно до наказу №83 від 08.12.1982 звільнений з посади викладача у зв'язку із призовом до діючої служби в ряди Радянської армії.

З 01.06.1984 року згідно наказу від №12 від 06.06.1984 року прийнятий на посаду викладача у дитячу художню школу. В період з 25.08.1982 і по теперішній час є старшим викладачем, викладачем вищої категорії Дрогобицької дитячої художньої школи.

На теперішній час є класним керівником 1-В, 2-В і 4-Д класів, що підтверджується довідкою від 31.01.2018, виданої директором Дрогобицької дитячої художньої школи.

Листом Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 18.12.2017 №14111/05-32 відмовлено позивачу в призначенні грошової допомоги згідно із п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з тим, що період роботи на посаді викладача в позашкільних навчальних закладах Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 не передбачена, підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах, державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" - статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у в розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. (Розділ XV доповнено пунктом 7-1 згідно із Законом № 3668-VI від 08.07.2011 року).

Постановою КМУ від 23.11.2011р. №1191 затверджено порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно до п. 2 вказаного порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до п. 5 вказаного порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Відповідно до п. 6 вказаного порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Відповідно до п. 7 вказаного порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, незалежно від віку після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про освіту" структура освіти включає в себе, зокрема, позашкільну освіту, яка є частиною структури освіти і спрямовується на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про позашкільну освіту" структуру позашкільної освіти становлять: позашкільні навчальні заклади; інші навчальні заклади як центри позашкільної освіти у позаурочний та позанавчальний час, до числа яких належать: загальноосвітні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об'єднання на базі загальноосвітніх навчальних закладів, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, професійно-технічних та вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації; клуби та об'єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші навчальні заклади, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов'язана із функціонуванням позашкільної освіти.

Згідно з ч. 4 ст. 21 цього Закону педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" встановлено, що в позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідувачі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, даною постановою посада викладача не була передбачена.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.08.1982 і по теперішній час працює старшим викладачем, викладачем вищої категорії Дрогобицької дитячої художньої школи та є класним керівником навчальних груп, що підтверджується довідкою від 31.01.2018, виданою директором Дрогобицької дитячої художньої школи.

Однак, постановою Кабінет Міністрів України від 14.06.2000р. №963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посади викладача позашкільного навчального закладу.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995р. №01-3/133-02-2 порядок призначення пенсії за вислугою років, передбачений Постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993р. №909, поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до неї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001р. №433 (зі змінами) "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів до яких віднесено художні школи.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що період роботи на посаді викладача повинен зараховуватись Управлінням до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років та для призначення та виплати грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , оскільки страховий стаж останнього на посадах передбачених пунктами "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить понад 30 років.

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні періоду роботи позивача викладачем Дрогобицької дитячої художньої школи та її виплати є протиправною.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЕСПЛ).

Як зазначив ЄСПЛ у справі „Andrejeva v. Latvia" (п. 77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі "Будченко проти України" (рішення від 24.04.2014, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі „Ковач проти України", п. 59 рішення у справі „Мельниченко проти України", п. 50 рішення у справі „Чуйкіна проти України" тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи у призначенні пенсії та зарахуванні до страхового стажу часу роботи позивача викладачем Дрогобицької дитячої музичної школи, Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області фактично ставить позивача у менш сприятливі умови, ніж тих осіб, яким такий стаж зараховано та призначено пенсію, що розглядаються судом як прояви дискримінації з боку суб'єкта владних повноважень.

Відтак, у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, його посада відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.

Таким чином, керуючись принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 126, 139, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79046, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) призначити ОСОБА_1 (82100, АДРЕСА_1) грошову допомогу, відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79046, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) здійснити виплату ОСОБА_1 (82100, АДРЕСА_1) грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79046, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (82100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №70 від 13.02.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як О.О.