Справа № 489/5196/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №489/5196/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45482/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2017 року, постановлену у складі головуючого судді Тихонової Н.С. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого Косцової І.П., суддів Кравченка К.В., Лук'янчук О.В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі - Управління), в якому просила визнати протиправним дії відповідача щодо винесення рішень від 29 серпня 2016 року № 68/4 та від 30 червня 2016 року № 51/3 та скасувати їх; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо винесення рішень від 29 серпня 2016 року № 68/4, від 30 червня 2016 року № 51/3 про перерахунок пенсії та утримання надміру виплачених сум пенсій та скасував їх.

07 червня 2017 року Управління звернулось до Ленінського районного суду м.Миколаєва із завою про роз'яснення судового рішення, яка обґрунтована тим, що позивачу не зрозуміло, на підставі яких документів (довідок) необхідно проводити розрахунок призначеної позивачу пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, заявнику відмовлено у роз'ясненні судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач фактично не погоджується з прийнятою постановою суду, однак така підстава для роз'яснення судового рішення, положеннями статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачена.

В касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій, якими відмовлено у роз'ясненні судового рішення та постановити нову ухвалу, якою роз'яснити постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року.

Згідно з частиною третьою статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши ухвали суду першої інстанції та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що відповідач звернувся з касаційною скаргою на судові рішення, якими відмовлено у роз'ясненні судового рішення, яке набрало законної сили.

Суд зазначає, що статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України регулюється порядок та загальна процедура роз'яснення судового рішення.

Так, відповідно до частини першої вищенаведеної статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у заяві про роз'яснення судового рішення ставить питання, які не вирішувалися судами при ухваленні рішень.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи касаційної скарги, зміст заяви відповідача про роз'яснення постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року, зміст мотивувальної та резолютивної частини цієї постанови встановила, що резолютивна частина рішення не припускає різних тлумачень, описова частина рішення відповідає матеріалам, що наявні в даній справі, а мотивувальна частина повністю відповідає врахованим та дослідженим судом документальним доказам, які наявні в матеріалах даної справи, тому колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій, якими відмовлено у роз'ясненні постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року.

Керуючись статтями 238, 254 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі №489/5196/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду