Справа № 727/12674/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/12674/17

Головуючий у 1-й інстанції: Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м.Чернівці ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій інспектора роти № 4 БУПП в м. Чернівці ОСОБА_3 при складанні постанови серії АР № 750298 від 13 грудня 2017 р. про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 КУпАП незаконними, а також скасування постанови серії АР № 750298 від 13 грудня 2017 р. про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Шевченківський районний суд м.Чернівці відповідно до рішення від 01.02.2018 року позов задовольнив в повному обсязі. Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" встановлений з порушенням Правил дорожнього руху України і його дія не розповсюджувалася на місце де був припаркований автомобіль позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що патрульна поліція не є органом, який встановлює дорожні знаки, приймаючи рішення судом першої інстанції не встановлено порушень норм законодавства безпосередньо відповідачем, тому підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у суду не було.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії АР №750298 про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2017 р. (а.с.4) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він 13 грудня 2017 р. близько 13.30 год., керуючи автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану,186 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР.

Позивач був зупинений інспектором роти №4 БУПП у м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_3, який звинуватив його у порушені правил дорожнього руху, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР. На його зауваження про невірно встановлений знак, який не відповідає нормам згідно ДСТУ 4100-2014 п.10.5.30, на перехресті вулиць ОСОБА_4 та проспекту Незалежності, інспектор пояснив, що знаки встановлює міська Рада, а не управління патрульної поліції і на його пропозицію про можливість усного попередження у зв'язку з тим що знак невірно встановлений та не відповідає нормам згідно ДСТУ 4100-2014 п.10.5.30, інспектор пояснив, що їх викликали мешканці, тому зобов'язані винести постанову.

Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача порушення Правил дорожнього руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі повинна містити вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.2 ст.77 КпАП України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 8.2 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Відповідно до ДСТУ 4100-2014 п.10.5.30 знак 3.34 «Зупинку заборонено» застосовується з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18, та допускається застосувати знак з розміткою 1.4.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що під знаком встановлена табличка, але не з переліку згідно ДСТУ 4100-2014 п.10.5.30, а 7.3.3 «напрямок дії», яка не застосовуються зі знаком 3.34. Знак 3.34 «Зупинку заборонено» не має напрямку дії, він має зону дії, час дії, тип транспортного засобу, на який діє, та категорії громадян, на які діє.

Згідно ДСТУ 4100-2014 п.10.1.1 розташування дорожніх знаків повинно забезпечувати спрямованість інформації, яку вони подають, та бути видимі за напрямком руху.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» в даному випадку було встановлено з порушенням Правил Дорожнього руху України, зона дії знаку поширюється лише на проспект Незалежності, а не на вул. ОСОБА_4, де припаркував свій автомобіль позивач. Крім того рухаючись по проспекту Незалежності до вулиці Героїв Майдану в м. Чернівці малюнок знаку неможливо побачити оскільки при повороті на ліво видно бічну частину знаку а при повороті на право видно знак з тильної сторони. Це підтверджується наданими позивачем фотознімками.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не суб'єкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності.

Отже, в даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно вважав, що позов в частині визнання дій відповідача незаконними та скасування оскаржуваної постанови підлягав задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника Управління патрульної поліції в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6