Справа № 803/615/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/615/18
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень від 20.12.2017 № 817-2 «Про відмову підприємцю ОСОБА_1 у розміщенні стаціонарної тимчасової споруди на АДРЕСА_1» та від 21.03.2018 № 173-10 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням способу їх усунення.

Позивач у встановлений строк усунула недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви від 12.04.2018 та квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 про відкриття провадження в адміністративній справі позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.12.2017 № 817-2 «Про відмову підприємцю ОСОБА_1 у розміщенні стаціонарної тимчасової споруди на АДРЕСА_1» залишено без розгляду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2018 № 173-10 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1».

12.04.2018, одночасно з поданням заяви на усунення недоліків позовної заяви, позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2018 № 173-10 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» та заборони будь-кому (в тому числі, але не виключно департаменту муніципальної варти міської ради) вживати дій щодо демонтажу тимчасової споруди на АДРЕСА_1, що у м. Луцьку до моменту набрання законної сили рішенням адміністративного суду.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскаржуваним рішенням виконкому № 173-10 від 21.03.2018 позивача зобов'язано демонтувати власну тимчасову споруду в строк до 29.03.2018. При цьому, оскаржуване рішення, враховуючи строк розгляду адміністративної справи, буде фактично виконане до закінчення розгляду справи судом, а повернення в попередній стан сторін буде вартувати значних затрат для позивача, оскільки муніципальна варта демонтує тимчасову споруду за власний кошт, а пізніше без оплати таких послуг (вартість яких завищена в рази) не повертає власність. Крім того, оскільки існує спір щодо можливості розміщення тимчасової споруди, то в процесі розгляду справи після демонтажу власності позивача, буде встановлено іншу тимчасову споруду підприємця ОСОБА_2, а відтак виконання рішення адміністративного суду буде взагалі унеможливлене, а ефективність судового захисту зведена нанівець.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Отже, саме по собі оскарження в судовому порядку рішення суб'єкта владних повноважень у формі індивідуального акту не є підставою для забезпечення позову шляхом зупинення його дії або заборони вчиняти певні дії, що випливають з такого рішення. Позивач повинен вказати наявність підстав для забезпечення позову, що визначені пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить із обставин, вказаних у позовній заяві та заяві про забезпечення позову, та враховує, що позивач не надала суду правовстановлюючих документів на тимчасову споруду на АДРЕСА_1 (зокрема, доказів придбання зазначеної тимчасової споруди із дозвільними документами, як про це вказано у позовній заяві), не подала доказів, які підтверджують здійснення нею підприємницької діяльності у вказаній тимчасовій споруді з моменту її придбання по даний час, а також доказів скасування або оскарження у встановленому порядку рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.12.2017 № 817-2 «Про відмову підприємцю ОСОБА_1 у розміщенні стаціонарної тимчасової споруди на АДРЕСА_1». Крім того, позивач також не вказала, чи є оскаржуване рішення фактично виконаним.

Відтак, з поданої позивачем заяви про забезпечення позову, позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про відсутність передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову, у зв'язку із чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М.Валюх