Справа № 344/7418/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2063/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника відповідача Тирського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Івано-Франківської митниці ДФС на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року у справі №344/7418/17 (винесену головуючим суддею Татаріновою О.А., проголошену о 10.03 год. у м. Івано-Франківську) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №26/20600/17 від 26.05.2017 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що постанову відповідач виніс без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що єдиним доказом, на підставі якого встановлено винуватість позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення є протокол про порушення митних правил. Проте у даному протоколі не викладено обставин вчинення порушення митних правил, вид та характер порушення митних правил, а анкетні дані особи, що притягається до адміністративної відповідальності є відмінними анкетним даним, зазначеним у оскаржуваній постанові. Так, Івано-Франківською митницею під час здійснення митного оформлення товару за ВМД 206050001/2017/401092 автомобіль легковий, вживаний, марки Volksvagen Passat 2012 календарний р.в., 2013 модельний рік, декларантом випадково зазначено колісну базу автомобіля, яка відрізнялась від фактичної. Вважає, що посадова особа митного органу не надала достатніх та переконливих доказів його вини у скоєному ним правопорушенні, оскільки дії позивача при вказаних обставинах в частині випадкового указання колісної бази автомобіля 4*2 замість 4*4, які розцінюються посадовою особою митниці товару адміністративним правопорушенням, не були спрямовані на досягнення мети у вигляді ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру. Крім цього, інформація про технічні характеристики, зокрема колісна база автомобіля, вказана крім паспорту, акту митного огляду, і на самому кузові автомобіля. Тому вказана технічна опція автомобіля є загальнодоступною та зрозумілою не тільки для декларанта, а й для інспектора митниці, який брав участь у митному огляді, і тому не зрозуміло хто і на якому етапі митного оформлення було виявив так зване порушення митних правил. В.о. заступника начальника Івано-Франківської митниці ДФС при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язаний був належним чином з'ясувати факт реального умисного указання недостовірних даних, чи дійсно такі дії були спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, відібрати більш детальні пояснення у позивача, перевірити обставини, щодо відкликання декларації, зокрема поясненнями свідків, врахувати вищенаведене та відповідно до встановлених фактів дати правильну юридичну оцінку діям позивача. Однак вказаних обставин посадовою особою Івано-Франківської митниці не з'ясовано.

Рішенням Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 19.02.2018 р. позов задоволено. Скасовано постанову Івано-Франківської митниці ДФС від 26.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення за № 26/20600/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності заст. 485 Митного кодексу України і закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що позивачем незважаючи на наявність у товаросупровідних документах повних та достовірних відомостей про технічні характеристики товару, було заявлено у графі 31 митної декларації від 08.02.2017р. №206050001/2017/401092 неправдиві відомості щодо технічних характеристик товару (колісної формули), які необхідні для правильного визначення його митної вартості, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 9474,18 грн. Також посилається на ту обставину, що при розгляді справи про порушення митних правил, ОСОБА_2 вину свою не визнав, вказав, що не погоджується із рішенням про коригування митної вартості товару, так як при його винесенні та при складанні акту, органом доходів і зборів не було взято до уваги, що транспортний засіб мав пошкодження, а саме наявність слідів підтікання мастила, надав акт виконаних робіт з діагностики та огляду автомобіля, проведених після митного оформлення товару та залишення ним зони митного контролю та зазначив, що митним органом не була задоволена його заява від 14.02.2017 р. про проведення повторного огляду товару. Разом з тим, позивач жодних дій чи рішень митного органу не оскаржив. Вважає, що вина позивача у вчиненні порушення митних правил за ст. 485 МК України доведена матеріалами справи, тому відсутні підстави для скасування постанови Івано - Франківської митниці, яка прийнята відповідачем правомірно, на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України. Крім цього вказує на ту обставину, що суд першої інстанції не вправі був закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №26/20600/17 від 26.05.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів: 28422,54грн.

Підставою винесення вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_2, незважаючи на наявність у товаросупровідних документах (реєстраційному документі транспортного засобу НОМЕР_1 та акті про проведення митного огляду № 209090400/2017/00270 від 29.01.2017 Львівської митниці ДФС) повних та достовірних відомостей про технічні характеристики товару, було заявлено у графі № 31 митної декларації від 08.02.2017 № 206050001/2017/401092 неправдиві відомості щодо технічних характеристик товару (колісної формули), які необхідні для правильного визначення його митної вартості, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 9474,18грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відсутні докази спрямовані на неправомірне звільнення позивача від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст.531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 485 МК України, визначає правопорушенням дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Таким чином, склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що, відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта. Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших товарів.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем надавалися пояснення щодо обставин оформлення митної декларації та акцентувалась увага відповідача на відсутність умислу в його діях, а також про необхідність закриття провадження по справі. Крім цього, у товаросупровідних документах були вказані повні та достовірні відомості про технічні характеристики товару - автомобіля, тобто вказані відомості були загальнодоступними та зрозумілими.

08.02.2017 року позивачем була надіслана до Івано-Франківської митниці ДФС електронне повідомлення №7300487 про відкликання митної декларації 206050001/2017/401092 та виконано вимоги ч.8 ст.257, ч.1 ст.266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також надала всі документи, необхідні для митного оформлення та для здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та, вважає що в ході розгляду справи не встановлено наявності спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не вправі був закривати провадження у справі, то такі суперечать нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, чинного на момент розгляду справи у суді першої інстанції, за наслідками розгляду справу з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що таке відповідачем прийняте необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними та є документальними доказами щодо провадження у справі про порушення митних правил, а не вини позивача, яка свідчить про наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Відповідно до ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року у справі №344/7418/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 12.04.2018р.