Справа № 804/8185/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року Справа № 804/8185/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про зобовязання Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_4 скасувати запис №18781930 в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, внесений на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 у справі №200/3106/16-ц, скасованого ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2017.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що реєстраційний запис вчинено на підставі заочного рішення суду, що в подальшому було скасовано. З огляду на зазначене, позивач вважає, що такий реєстраційний запис порушує його права та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам адміністративного позову.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судові засідання 30.01.2018, 15.02.2018, 13.03.2018, 22.03.2018, 10.04.2018 не зявлявся, причини неявки суду не повідомляв, відзиву на адміністративний позов на виконання ухвали суду від 16.01.2018 не надав.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом установлено, що Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 року по справі № 200/3106/16-ц було визнано право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3.
На підставі вказаного заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 року по справі № 200/3106/16-ц державним реєстратором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_4 23.01.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис № 18781930 про реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2017 року було скасоване вище зазначене заочне рішення.
24.10.2017 року позивач звернувся до комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області із заявою про скасування запису № 18781930 про реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3. До зазначеної заяви додано належним чином засвідчену копію ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2017 р. у справі № 200/3106/16-ц.
Листом від 23.11.2017 року директор комунального підприємства Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 надала відповідь, без зазначення висновку по суті самого звернення, а саме: відносно скасування запису № 18781930, який внесено до реєстру на підставі скасованого заочного судового рішення.
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов'язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з частиною 5 статті 3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.
Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону №1952-IV визначено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.11.2011р. №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.
Також, у відповідності до зазначеного п.41 Порядку у разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.
Враховуючи те, що запис №18781930 в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, внесений на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 у справі №200/3106/16-ц, яке скасованого ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2017, суд з огляду на норми ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.
Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог та доказів на підтвердження правомірності винесених рішень, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 640 гривень (платіжне доручення про сплату №211473512 від 27.12.2017), судові витрати позивача, який не є субєктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.
Зобовязати Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_4 скасувати запис №18781930 в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, внесений на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 у справі №200/3106/16-ц, скасованого ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2017.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6