Справа № 344/8909/17
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8909/17
Провадження № 2-а/344/252/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, вимогами позову просить визнати неправомірними дії інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР № 392528 від 07.07.2017 року; визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 392528 від 07.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.07.2017 року інспектором УПП м. Івано-Франківська лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії АР № 392528 про накладення на нього накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки відповідач розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач при заповненні постанови порушив п. 8 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; відповідач позбавив його у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме: проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Від відповідача не надходив відзив на позов протягом встановленого судом строку.

Вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3, серії АР № 392528 від 07.07.2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225,00 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-5ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, системно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 формально вбачається вина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте захід стягнення, застосований до позивача постановою відповідача - інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3, суд вважає занадто суворим.

Дане порушення, на думку суду, є незначним, оскільки виявлене порушення не потягло і не могло потягти за собою ніяких негативних наслідків, не спричинило створення аварійної обстановки і протиставлюваних, зворотних доказів суду надано не було.

При цьому суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації, за яких формальний момент, не може превелювати над фактичним.

Суд, при вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення виходить, із вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та враховуючи обставини що помякшують відповідальність, а саме: відсутність будь-яких негативних наслідків, суд вважає за можливе і необхідне, змінити захід стягнення, що накладений постановою серії АР № 392528 від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді попередження, що, в свою чергу, буде співмірним вчиненому позивачем адміністративному правопорушенню, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 286 КАС України, ст. ст. 33, 126, 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора УПП м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, що накладений серії АР № 392528 від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.