Справа № 826/9070/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9070/17 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні ОСОБА_2 статусу та видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати посвідчення відповідного зразка.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2018 позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні ОСОБА_2 статусу та видачі посвідчення інваліда війни; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо встановлення статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке видане Державною адміністрацією м. Києва, та вкладкою № НОМЕР_2 (а.с. 6).

Крім того, ОСОБА_2 з 27.03.2003 була встановлена інвалідність, причиною якої є захворювання, пов'язане з роботами на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії КИ-1 № 054340 (а.с.12).

В 2017 році ОСОБА_2 звернувся до управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення.

Листом управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 03.07.2017 № 01-08-5591 відмовило позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення із посиланням на відсутність документів, які містять інформацію про залучення позивача до формувань Цивільної оборони.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки позивач був залучений до складу формувань Цивільної оборони, що документально підтверджується, та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то відповідно до норм чинного законодавства позивач має право на встановлення статусу інваліда війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус.

Доводи апелянта полягають у тому, що для надання статусу інваліда війни передбачено надання наказу (розпорядження) штабу Цивільної оборони щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони та всіх відомостей про роботу, що виконував позивач під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до п. 12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема, «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Своїми листами від 28.11.2005 № 02-10047/271 та від 30.12.2008 № 02-17796/284 Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи роз'яснено, що залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками, виданими відповідними підрозділами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 08.11.2005 міститься висновок про те, що підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

З матеріалів справи вбачається, що для отримання статусу та видачі посвідчення інваліда війни позивачем, серед іншого, надано довідку МСЕК серії КИ-1 № 054340.

При цьому, згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача та довідки ДП «Чорнобильсервіс» № 4376 та № 1042 позивач з 12.06.1986 по 18.05.1994 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 № 1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (а.с. 72-73).

Відповідно до довідки ДП «Чорнобильсервіс» від 07.06.2001 № 237 позивач з 12.06.1986 по 18.05.1994 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 250 (а.с. 16).

Крім цього, в матеріалах справи наявна довідка ДП «Чорнобильсервіс» яка підтверджує особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 18.03.2003 № 139 в якій зазначено, що позивач працював на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження на промисловій площадці з іонізуючим випромінюванням (особливо шкідливі умови праці) в період з 12.06.1986 по 31.08.1987 АБК, АБК - 1. (а.с. 9).

З інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від № 01.1-14/1036-8 від 21.06.2017, яка видана ОСОБА_2, вбачається, що відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони по ліквідації джерела радіоактивного забруднення, зокрема, положення про Цивільну оборону СРСР, яке затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року, наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 (постанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства, розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік ( від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02, від 19.05.1986 № 52 та інші) Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, що мають малолітніх дітей (а.с. 13).

При цьому, зазначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, а громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що надані позивачем документи підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, та відповідно дають йому право на встановлення статусу інваліда війни та отримання посвідчення інваліда війни, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 12.04.2018.