Справа № 806/528/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Житомир справа № 806/528/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи з 03.09.1979 по 05.04.2007 на посаді анестезиста ЦРЛ та з 05.04.2007 по 23.01.2017 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської комунальної центральної лікарні;

- зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії із 23.01.2017, зарахувавши до стажу періоди з 03.09.1979 по 05.04.2007 на посаді анестезиста ЦРЛ та з 05.04.2007 по 23.01.2017 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської комунальної центральної лікарні в подвійному розмірі, відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позову зазначає, що при визначенні розміру наявного страхового стажу, відповідач в порушення вимог ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відмовив у зарахуванні до нього періоду роботи на посаді анестезиста з 03.09.1979 по 05.04.2007 та на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії із 05.04.2007 по 23.01.2017 в подвійному розмірі. Зазначає, що до переведення на пенсію по віку, даний період роботи при призначенні пенсії по інвалідності із 13.07.2004 по 23.01.2017 був зарахований у подвійному розмірі. Зазначає, що в грудні 2017 року дізнався, що всупереч вимог ст.60 Закону України « Про пенсійне забезпечення» стаж роботи обраховано в одинарному розмірі.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 позовну заяву залишено без руху.

08 лютого 2018 року до суду надійшла заява позивача з усуненими недоліками, визначеними в Ухвалі від 02.02.2018.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

23 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Зазначає, що відповідно до абз. 9 ч. 3 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі. Зазначає, що оскільки позивача 23.01.2017 переведено на пенсію за віком, то загальний стаж обчислено вірно в одинарному розмірі. Вказує, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується в частині визначення права на пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, про яку в позові не йдеться.

27 лютого 2018 року позивач надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження. Дане клопотання було поставлене судом на обговорення в судовому засіданні.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача та зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до наказу №102/7 від 01.09.1979, ОСОБА_1 працював на посаді анестезиста палати інтенсивної терапії ЦРЛ.

Наказом №1 по Баранівській ЦРЛ від 05.01.1988 відкрито палати реанімації на 4 ліжка на базі хірургічного відділення Баранівської ЦРЛ (а.с. 14).

Наказом від 03.04.2007 №50 проведено реорганізацію палати інтенсивної терапії в відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської КЦРЛ (а.с. 15).

Із 05.04.2007 позивач працював на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської комунальної центральної районної лікарні, що підтверджується довідкою №70 від 15.12.2017 (а.с. 16).

Інформація щодо періодів роботи підтверджуються і записами в трудовій книжці серії БТ-І №1656332, копія якої міститься в матеріалах справи. (а.с. 12).

Вказані періоди роботи на відповідних посадах підтверджуються також довідкою Баранівської комунальної центральної районної лікарні від 15.01.2018 (а.с. 17).

Із 23.01.2017 ОСОБА_1 було призначено пенсію, яка обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про зарахування стажу в повному обсязі.

Листом від 19.12.2017 №2620/03.2 відповідач повідомив, що стаж обчислено вірно з урахуванням норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначає, що із 13.07.2004 по 22.01.2017 заявник перебував на обліку як одержувач пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ-ї групи. З 23.01.2017 його переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при загальному стажі 41 рік 10 місяців 2 дні. Відповідно до статті 60 Закону України « Про пенсійне забезпечення», якій діяв до 01.01.2004, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у паталого-анатомічних і реанімаціних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Вказує, що відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 страховий стаж - період, строк, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Зазначає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом. Стаж: з 03.09.1979 по 04.01.1988 - анестезіолог ЦРЛ (відділення не вказано), зарахований в одинарному розмірі - з 05.01.1988 по 31.12.2004 - згідно наказу №1 від 05.01.1988 по Баранівській ЦРЛ на базі хірургічного відділення була відкрита палата реанімації на 4 місця, зарахований в одинарному розмірі, а із 01.01.2004 зарахований відповідно даних, які містяться в системі персоніфікованого обліку.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, згідно якого, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Факт роботи позивача у період із 03.09.1979 по 05.04.2007 на посаді анестезиста палати інтенсивної терапії Баранівської КЦРЛ та із 05.04.2007 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської КЦРЛ, підтверджується записами у трудовій книжці та довідками Баранівської комунальної центральної районної лікарні.

Листом до Пенсійного фонду України заступника міністра охорони здоров'я за №10.01.09/2209 від 08.12.2006 роз'яснено, що до відділень реанімації, робота, в яких відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, у т.ч. відносяться: 1) відділення (групи) анестезіології-реанімації, що створювалися у лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладах, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75, центральні «районні лікарні, онкологічні лікарні та диспансери з числом хірургічних ліжок 50), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів-анестезіологів-реаніматологів та медичних сестер-анестезистів (Наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 № 605 «Про поліпшення анестезіологічно-реанімаційної служби в державі»), п. 3 роз'яснювального листа; 2) відділення реанімації і інтенсивної терапії - створювалися в лікарнях, де зосереджена екстрена медична допомога у випадках гострих станів (кардіологія-інфаркти, неврологія-інсульти, токсикологія та гострі отруєння тощо). При кількості посад лікарів-анестезіологів менше 3, замість вказаних відділень організовувалися групи анестезіології-реанімації (Наказ МОЗ СРСР від 29.12.1975 №1188 «Про подальше удосконалення реанімаційної допомоги населенню»), п. 4 роз'яснювального листа; 3) анестезіологічне відділення або відділення анестезіології (без ліжок для інтенсивної терапії), що організовуються у лікувально-профілактичних закладах, в яких за штатними нормативами передбачено більше 4 посад лікарів-анестезіологів з відповідною кількістю посад медичних сестер-анестезистів - п.6 роз'яснювального листа; Наказ МОЗ України від 08.10.1997 №303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України»; 4) анестезіологічне відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії у лікувально-профілактичних закладах виного суду від 12.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я СРСР від 19.08.1965 №605 "Про покращення анестезіологічного-реанімаційної служби в країні", в багатопрофільних республіканських, крайових та обласних лікарнях можуть організовуватись палати для реанімації та інтенсивної терапії.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія наказу №1 по Баранівській ЦРЛ від 05.01.1988 яким наказано відкрити палати реанімації на 4 ліжка на базі хірургічного відділення. (а.с. 14).

Наказом від 03.04.2007 №50 проведено реорганізацію палати інтенсивної терапії в відділення анестезіології та інтенсивної терапії (а.с. 15).

Згідно спільного рішення Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров'я України від 10.09.2002№10.03.67/1000 час роботи в відділеннях (групах) анестезіології, які існували до введення в дію Наказу МОЗ України від 08.10.1997 №303 зараховується стаж роботи для призначення пенсії в подвійному розмірі.

У відзиві на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає про відсутність у ОСОБА_1 документального підтвердження щодо наявності роботи у відділенні (групі) анестезіології та інтенсивної терапії, передбачене Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з довідки №70 від 15.12.2017 у період із 03.09.1979 по 15.12.2017 ОСОБА_1 надавав хворим анестезіологічну допомогу, а саме: ендотрахеальні наркози, інгаляційні наркози, внутрішньовенні наркози, спинномозкову анестезію, епідуральну анестезію в складі анестезіологічної бригади з лікарями анестезіологами. (а.с. 16)

Враховуючи те що, час роботи в відділеннях (групах) анестезіології, реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я повинен зараховуватися до стажу роботи у подвійному розмірі, позивач надав підтверджуючі дані про роботу з 03.09.1979 по 05.04.2007 на посаді анестезиста палати інтенсивної терапії Баранівської КЦРЛ та із 05.04.2007 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії, суд приходить до висновку, що вказані періоди роботи повинні бути враховані відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивача, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки фактично виконувана позивачем робота на посаді анестезиста та сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії в оспорюваний період дає право на зарахування стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням вимог ст.245 КАС України.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вищезазначеної норми, а також те, що судові витрати здійснені позивачем у розмірі 704,80 грн документально підтверджені, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо присудження з суб'єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат.

Пунктом 1. ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що звернення до негайного виконання рішення можливе лише у разі стягнення всієї суми боргу (із визначенням суми стягнення та періодів), суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про допуск до негайного виконання рішення суду в межах стягнення за один місяць.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи ОСОБА_1 з 03.09.1979 по 05.04.2007 на посаді анестезиста Баранівської комунальної центральної районної лікарні та із 05.04.2007 по 23.01.2017 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії Баранівської комунальної центральної районної лікарні.

Зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708, ) зарахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) стаж роботи в Баранівській комунальній центральній районній лікарні на посаді анестезиста ЦРЛ та із 05.04.2007 по 23.01.2017 на посаді сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснити перерахунок пенсії з часу її призначення та нарахувати і виплатити заборгованість по пенсії з урахуванням подвійного стажу роботи з часу призначення пенсії.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Лавренчук