Справа № 826/6269/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 квітня 2018 року № 826/6269/17

Окружний адміністративний суд м. Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» (надалі – позивач/ТОВ «АТЕМ ГРУП») до Державної фіскальної служби України (надалі – відповідач/ДФС України), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у незабезпеченні своєчасного автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вчинити дії - збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ Г РУП» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ у загальному розмірі 45 830 494 грн, що включена до податкового кредиту, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив.

З урахуванням положень частини 3 статті 194 КАС України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що ТОВ «АТЕМ ГРУП» зареєстровано 14.07.2016 року в Дніпровській районній державній адміністрації у місті Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 14.07.2016 року №0024570. На податковий облік в органах державної податкової служби взято 14.06.2016 року за №83.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» подано податкові декларацій з податку на додану вартість за вересень 2016 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку) та за жовтень 2016 року, відповідно до яких позивачем заявлено до відшкодування на банківський рахунок суми від'ємного значення у розмірі 17 434 019 грн та 48 190 000 грн. за вересень і жовтень 2016 .

Так відповідно до акту перевірки №13/26-15-14-04-01/40657853 за результатами документальної позапланової податкової перевірки Позивача за період вересня-жовтня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві 07.02.2017 року підтверджено правомірність бюджетного відшкодування за вересень 2016 року у сумі 8 913 940 грн, за жовтень 2016 року 10 870 085 грн. І іншій частині перевіркою встановлено порушення п. 198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України і винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2017 року, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за вересень 2016 року у сумі 8 520 079 грн, за жовтень 2016 року - 37 310 415 грн., за загальну суму 45 830 494 гр.

За результатами перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 07.02.2017 №, яким виявлено відсутність права Позивача на отримання бюджетного відшкодування за вересень, жовтень 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від’ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ у загальному розмірі 45 830 494 грн.

Позивач вважає, що зменшення за результатами податкової перевірки суми бюджетного відшкодування, контролюючий орган повинен був збільшити суму, на яку Позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних суму 45 830 494 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідачів в частині не збільшення реєстраційної суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування у загальному розмірі 45 830 494 грн, позивач звернувся до суду за захистом свої законних прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-УІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до пункту 201.1 статті 200.1 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (далі - Порядок №569).

Згідно пункту 2 Порядку № 569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Пунктом 200.1.3 статті 200.1 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» подано податкові декларацій з податку на додану вартість за вересень 2016 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку) та за жовтень 2016 року, відповідно до яких позивачем заявлено до відшкодування на банківський рахунок суми від'ємного значення у розмірі 17 434 019 грн та 48 190 000 грн. за вересень і жовтень 2016 .

Актом перевірки №13/26-15-14-04-01/40657853 встановлено порушення п. 198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України і винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2017 року, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за вересень 2016 року у сумі 8 520 079 грн, за жовтень 2016 року - 37 310 415 грн., за загальну суму 45 830 494 грн.

При цьому, враховуючи зменшення за результатами податкової перевірки суми бюджетного відшкодування, контролюючий орган мав збільшити суму, на яку Позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 45 830 494 грн.

Листом від 28.02.2017 № 280217/1 позивач звернувся до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві з приводу коригування сум реєстраційних лімітів на спеціальному рахунку.

Листом від 23.03.2017 № 6078/10/26/15-14-04- 01-15 ГУ ДФС у місті Києві повідомлено позивача, що : «Згідно діючої на сьогодні системи електронного адміністрування ПДВ (далі - система), під час відображення інформації щодо заявлених сум ПДВ до бюджетного відшкодування, за даними поданої декларації з податку на додану вартість, сума на яку платник мас право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в системі зменшується, в той же час проведення операції з відновлення відповідних сум, за результатами перевірок в системі знаходиться в стадії розробки», а також рекомендовано звернутись до Міністерстві фінансів України.

Листом № 270317/1 від 27.03.2017 року позивач звернувся до Міністерства фінансів України, листом від 07.04.2017 року № 35130-12-10/9499 Міністерство направило за належністю звернення позивача до ДФС України. Докази надання відповідачем відповіді на зазначений запит в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.2001.1 ст. 2001 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

За змістом приписів пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (в редакції до 29.07.2015) платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна норма міститься у п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (надалі у тексті - Порядок).

Враховуючи викладене, ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі відповідно до п. 13 Порядку.

Таким чином, приймаючи до уваги лист Головного управління ДФС у м. Києві 23.03.2017 № 6078/10/26/15-14-04- 01-15, вбачається, що відповідачем дійсно допущено протиправну бездіяльність - не забезпечено своєчасне автоматичне збільшення суми, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37- 38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами представника позивача, що не приведення даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ з вересень-жовтень 2016 року порушує права позивача, зокрема, право мирно володіти своїм майном та не узгоджується з закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Вищенаведеними нормативно-правовими актами підтверджується обов'язок взятий Державою з автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму задекларованого від'ємного значення.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, що полягає у незабезпеченню своєчасного автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року.

При цьому, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення другої заявленої позивачем вимоги, що є похідною, шляхом зобов'язання ДФС, як органу, який, відповідно до Порядку №569, здійснює управління на централізованому рівні системою електронного адміністрування ПДВ збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ у загальному розмірі 45 830 494 грн, що включена до податкового кредиту, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, діи? чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прии?няті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами Украі?ни;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прии?няття рішення (вчинення діі?);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінаціі?;

8) пропорціи?но, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прии?няття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги ТОВ «АТЕМ ГРУП» обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ними судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ТОВ «АТЕМ ГРУП» задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у незабезпеченні своєчасного автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року;

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України вчинити дії - збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ у загальному розмірі 45 830 494 грн, що включена до податкового кредиту, за результатами податкової перевірки бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2016 року.

4. Стягнути судові витрати в сумі 1600,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АТЕМ ГРУП» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур