Справа № 404/125/16-а (2-а/404/68/16)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.04.2018 Київ К/9901/18776/18 404/125/16-а (2-а/404/68/16)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 грудня 2016 року у справі №404/125/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання виконати рішення суду, стягнення заборгованості з виплати пенсії, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просив: визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо невиконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 року, зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 року, про зобов'язання здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виконати у повному обсязі постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 року, змінену постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 року, про зобов'язання здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009 року; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на його користь заборгованість з виплати пенсії у розмірі 98 306,10 грн.; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 75000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 року було змінено постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 року та зобов'язано управління ПФУ в м. Кіровограді (правонаступником якого є Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області) здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009 року. Згідно довідки управління ПФУ в м. Кіровограді від 17.12.2014 року за №353/Б-11 перерахунок пенсії проведено за період з 18.05.2009 року по 22.07.2011 року. В результаті такого перерахунку сума нарахованої пенсії становить 98 306,10 грн., проте, оскільки зазначена сума йому виплачена не була, позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання виконати рішення суду, стягнення заборгованості з виплати пенсії, відшкодування моральної шкоди.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 18.05.2009 року по 22.07.2011 року в розмірі 98 306 грн. 10 коп.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 грудня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду України в порядку, передбаченому частиною 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент такого звернення) із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України 28 грудня 2016 року з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 233 КЗпП України.

У заяві про перегляд просить скасувати рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд України ухвалою від 24 квітня 2017 року відкрив провадження у справі.

З початком роботи Верховного Суду зазначену справу, на підставі підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII), передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС у новій редакції заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Верховний Суд ухвалою від 10 квітня 2018 року прийняв до провадження справу за заявою .

Як на приклад неоднакового правозастосування заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року по справі №К/800/21371/14 та постанову Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2012 року по справі № К/9991/19857/11.

Як убачається зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року №К/800/21371/14, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на його користь суму призначеної основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплату яких передбачено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (з урахуванням проведених виплат) за період з 05.02.2011 року по 31.10.2011р. в розмірі 47768,86 грн.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що у разі, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаної постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2011 року № 2а-7630/11/1111, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2012 року по справі № К/9991/19857/11 суд вирішував питання щодо перерахунку пенсії відповідно до положень статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 грудня 2016 року у справі №404/125/16-а , яку позивач просить переглянути, вбачається, що предметом позову є визнання неправомірною бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області в частині виконання рішення суду про перерахунок пенсії позивачу та зобов'язання виконати дане рішення.

В контексті зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що предмет та обставини позову у справі, що переглядається, відмінні від тих, що містяться у судових рішеннях, доданих заявником як приклад неоднакового правозастосування суду касаційної інстанції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися в ході судового розгляду, а тому, відповідно до норм статті 244 КАС України, у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2016 року у справі №817/925/14 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 239, 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, -

постановила :

У задоволенні заяви Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 грудня 2016 року у справі №404/125/16-а - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх

(підписи) М.В. Дрибас