Справа № 804/6537/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 рокусправа № 804/6537/17
(суддя Дєєв М.В., м. Дніпро)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі №804/6537/17 за позовом приватного підприємства «Інвесткомплект» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Інвесткомплект» 07 жовтня 2017 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2017 року на загальну суму 155 721,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасоване, оскільки висновки відповідача, щодо заниження платником податків податкового зобовязання викладені у акті №367/12-11/32633195 від 19.08.2017 року (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржене рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного зясування судом обставин справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі відтворює зміст висновків акта перевірки та заперечень на адміністративний позов. Проте, не зазначає які саме порушення норм матеріального та процесуального права було допущено та які обставини було неповно зясовано судом першої інстанції.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представників позивача які заперечували щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем була проведена камеральна перевірка позивача з питань достовірності даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період червень 2017 року, за наслідками якої складено акт перевірки №367/12-11/32633195 від 19.08.2017 року (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками цього акта встановлено порушення позивачем ведення податкового обліку, що призвело до заниження платником податкових зобовязань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року на суму 184766,00 грн. та на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 184766,00 грн.

Не погодившись з висновками податкового органу, які викладені у акті перевірки позивач подав до відповідача заперечення №91 від 04.09.2017 року на акт перевірки №367/12-11/32633195 від 19.08.2017 року.

Листом від 18.09.2017 року № 23199/10/04-3612-01-16 відповідач повідомив позивача, що висновки, викладені в акті перевірки є правомірними, обґрунтованими та такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства.

На підставі висновків акта перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення: форми «Р» від 21.09.2017 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 155721,25 грн. (124577,00 грн. за основним платежем, 31144,25 грн. за штрафними санкціями).

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, платник податку при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого 29.12.2010 року постановою Кабінету Міністрів України № 1246 (надалі Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до п.12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: - відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); - чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; - наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; - наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); - наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; - факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; - відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; - дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п.13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція)

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку).

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція (пункт 16 Порядку).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи з акта перевірки вбачається, що відповідно до наданої позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2017 року від 20.07.2017 № податкове зобовязання з податку на додану вартість у рядку 1.1 «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» (колонка Б «сума ПДВ») задекларовано в сумі 104 473,0 грн.

Розбіжність сум ПДВ між складеними податковими накладними в ЄРПН та податковими накладними, що включені до податкових зобовязань декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року складає 184766.0 грн. Тобто товариством податкові накладні: від 27.06.2017 №1000 на суму ПДВ 2100,0 грн., №1001 на суму ПДВ 2100,0 грн.; від 29.06.2017 за №55 на суму ПДВ 60188,7 грн., №550 на суму ПДВ 60188,7 грн., №551 на суму 60188,7 грн., реєстрація яких зупинена в ЄРПН відповідно п. 201.16. ст.201 ПКУ, не включено до податкових зобовязань червня 2017 року.

Разом з цим, позивачем 17.08.2017 надано уточнюючий розрахунок на збільшення податкових зобовязань з ПДВ за червень 2017 року в сумі 60 188,7 грн., що у відповідності до Додатку 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», пояснюється включенням до рядку 1 Розділу І «Податкові зобовязання» операцій в сумі ПДВ 60188,7 грн. по податковій накладній від 29.06.2017, №55 на суму ПДВ 60188,7 грн., в реєстрації який відмовлено платнику відповідно Рішення ДФС України від 17.08.2017 №94286/32633195

Розбіжність сум ПДВ між складеними податковими накладними в ЄРПН та податковими накладними, що включені до податкових зобовязань декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року з урахуванням уточнюючого розрахунку на збільшення податкових зобовязань за червень 2017 року складає 124 577 грн. по контрагентах - покупцях: -Тунельний загін № 14 ПАТ "Київ метробуд (1387432) складено податкові накладні для реєстрації в ЄРПН на суму ПДВ 242 184,08 грн., включено до складу податкових зобовязань податковій звітності з ПДВ за червень 2017 року ПДВ в сумі 121806,88 грн., розбіжність 120 377,4 грн. -ТОВ "Корпорація Бугські Кар'єри (39549435) складено податкові накладні для реєстрації в ЄРПН на суму ПДВ 16400 грн., включено до складу податкових зобовязань податковій звітності з ПДВ за червень 2017 року ПДВ в сумі 12200 грн., розбіжність - 4200 грн.

Тобто до складу податкових зобовязань червня 2017 року не включено податкові зобовязання по податкових накладних від 29.06.2017 №550 на суму ПДВ 60188,7 грн. та №551 на суму 60188,7 грн. - реєстрація яких зупинена в ЄРПН відповідно до п. 201.16 ст.201 ПКУ та зобовязання по податкових накладних від 27.06.2017 № 1000 на суму ПДВ 2100,0 №1001 на суму ПДВ 2100,0 грн. - реєстрація по яких зупинена в ЄРПН відповідно до 201.16 ст.201 ПКУ.

Судом встановлено, що 29.06.2017 року ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» здійснювало реєстрацію податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, а саме: - податкова накладна №100 від 27.06.2017р. на суму 12600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2100,00 грн.) на користь контрагента ТОВ "КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР'ЄРИ"; - податкова накладна №55 від 29.06.2017р. на суму 361132,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 60188,70 грн.) на користь контрагента ТЗ №14 ПАТ "КИЇВМЕТРОБУД".

Не отримавши квитанцій на підтвердження реєстрації зазначених накладних, позивач повторно зробив спроби зареєструвати ці податкові накладні, та оскільки програмне забезпечення «MeDOC» не пропускало податкові накладні з однаковими номерами від одних і тих самих дат, податковим накладним були присвоєні інші номери, а саме : - №1000 та №1001 (для податкової накладної від 27.06.2017р. на суму 12600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2100,00 грн.) на користь контрагента ТОВ "КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР'ЄРИ") - до спроб зареєструвати ці податкові накладні в реєстрі бухгалтер ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» вдався 14.07.2017р. та 21.07.2017р.; - №550 та № 551 ( для податкової накладної від 29.06.2017р. на суму 361132,20 грн. ( в т.ч. ПДВ - 60 188,70 грн. ) на користь контрагента ТЗ №14 ПАТ "КИЇВМЕТРОБУД") - до спроб зареєструвати ці податкові накладні в реєстрі бухгалтер ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» вдався 24.07.2017р. та 31.07.2017р.

Під час складання Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017р. ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» до складу своїх податкових зобовязань з ПДВ включило податкову накладну №100 від 27.06.2017р. на суму 12600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2100.0 грн.) на користь контрагента ТОВ "КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР'ЄРИ", але не включило до складу власних податкових зобовязань з ПДВ податкову накладну №55 від 29.06.2017р. на суму 361132,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 60 188,70 грн. на користь контрагента ТЗ №14 ПАТ "КИЇВМЕТРОБУД".

На початку серпня ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» отримало по три квитанції на кожну із зазначених вище податкових накладних, з яких вбачається, що всі ці податкові накладні наявні в ЄРПН , але їх реєстрація зупинена рішенням податкового органу.

17.08.2017 року ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» подало уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017р., шляхом подання уточнюючого розрахунку ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» збільшило свої податкові зобовязання з ПДВ на суму податку за податковою накладною №55 від 29.06.2017р. на суму 361132,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 60 188,70 грн.) на користь контрагента ТЗ №14 ПАТ "КИЇВМЕТРОБУД".

18.08.2017р. позивач направив до відповідача пояснення, в яких пояснив порядок формування показників податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ по підприємству за червень 2017р.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції з акта перевірки вбачається, що під час перевірки не була врахована інформація про те, що податкову накладну №55 від 29.06.2017р. на адресу Т3№14 ПАТ «Київметробуд» на суму 361132,20 (в т.ч. ПДВ 60188,70 грн.) позивач включив до складу податкових зобовязань з ПДВ, подавши 17.08.2017р. уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за червень 2017р. та не прийнято до уваги при складанні акта перевірки пояснення позивача з приводу помилкової реєстрації в ЄРПН одних і тих самих податкових накладних. При цьому на теперішній час зареєстровано за рішенням відповідача лише одну податкову накладну № 55, реєстрація інших податкових накладних податковим органом зупинена, таким чином позивач не має можливості самостійно їх видалити з ЄРПН.

Таким чином суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та з урахуванням положень п.192.1 статті 192 ПК України, згідно з якими розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу дійшов обґрунтованого висновку про те, що коригування повинні зареєструвати отримувачі (покупці) - ТОВ «Корпорація Бугські карєри » та ПАТ «Київ метробуд».

Проте, як вбачається з матеріалів справи отримувачі, відмовляються зареєструвати розрахунок коригування за податковими накладними, виписаними позивачем, так як в них відсутній податковий кредит за всіма цими документами, у звязку з чим позивач позбавлений можливості здійснення коригування.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що висновки відповідача викладені в акті перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обовязку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі №804/6537/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків визначених законодавством.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12 квітня 2018 року.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко