Справа № 587/3358/17
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/3358/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2014 року її було взято на облік у управлінні соціального захисту населення Сумської районної держадміністрації, як особу, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції. З часу переміщення отримання призначеної пенсії, яка є її єдиним джерелом для існування, здійснювалося за місцем перебування на обліку - у Сумському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України З відповіді відповідача на запит вбачається, що рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам їй припинені всі види соціальних виплат як внутрішньо переміщеній особі з дня скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв»язку з відсутністю за фактичним місцем проживання (перебування), враховуючи письмову інформацію Держприкордонслужби. Вона дійсно в період часу з кінця 2016 року 13.09.2017 року перебувала на тимчасово окупованій території України в м. Краснодон Луганської області. Внаслідок наявних в неї хронічних захворювань та перенесених операцій не мала можливості виїхати до Сумської області, зверталась за медичною допомогою. Після проведення курсу реабілітації повернулась до м. Суми. Таким чином, перебуваючи поза межами свого фактичного місця проживання як внутрішньо переміщена особа понад 60 днів, вона мала обґрунтовані причини такої відсутності. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить рішення Управління соціального захисту населення Сумської районної держадміністрації від 01.02.2017 року про скасування довідки від 26.11.2014 року № про взяття на облік скасувати.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача - Управління соціального захисту Сумської районної держадміністрації в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просив слухати справау у відсутність представника, за наявними матеріалами у справі. В запереченнях на позов зазначила, що Управління соціального захисту населення Сумської районної держадміністрації у питаннях, що стосується соціального захисту внутрішньо переміщених осіб керується чинним законодавством. Посилається на п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365, за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Дерфінінспеції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки. В особовій справі ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують обґрунтовані причини відсутності за місцем проживання понад 60 днів. Вона була попереджена про обов»язок в 10-денний термін повідомити УСЗН про зміну місця проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою Управління соцзахисту населення Сумської РДА № від 18 вересня 2017 року (а.с.14).

Відповідно до виданого ОСОБА_1 витягу з протоколу № 19 від 28.09.2017 року засідання комісії по розгляду питань з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, їй були припинені всі види соціальних виплат як внутрішньо переміщеній особі в зв'язку з скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв'язку з відсутністю за фактичним місцем проживання (перебування), враховуючи письмову інформацію Держприкордонслужби лист від 26.01.2017 року № 0.64-3107/0/15-17. ( арк..с.10-11)

Згідно статті 12 Закону підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону, рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є:

дані, отримані з відповідних державних реєстрів;

дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» №365 від 08.06.2016 року затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Порядок №365).

Пунктом 2 Порядку №365 визначено, що документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п. 7 Порядку №365 для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

За правилами п. 9 Порядку №365 під час обстеження матеріально-побутових умов сім'ї представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення інформує внутрішньо переміщених осіб про їх обов'язок у десятиденний строк письмово повідомляти про зміну фактичного місця проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування, а також про наслідки невиконання такого обов'язку.

У відповідності до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» №365 від 08.06.2016 (далі - Порядок контролю №365) контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Пунктом 3 Порядку контролю №365 передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

За правилами пунктів 6-7 Порядку контролю №365 за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Представник робочої групи протягом одного робочого дня передає акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби України щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З наданих суду доказів встановлено, що Державна прикордонна служба України 26 січня 2017 року направила лист №0.64-3107/0/15-17, про те, що ОСОБА_1 більше ніж 60 днів поспіль перебуває на тимчасово непідконтрольній Україні території (а.с.37).

Відповідачем не надано доказів направлення ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення у відповідності до п. 7 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року.

Із матеріалів позовної заяви та доданих позивачем письмових доказів вбачається, що остання не заперечує того факту, що вона перебувала на тимчасово окупованій території України в м. Краснодон Луганської області в період з кінця 2016 року по 13 вересня 2017 року.

Позивач надала письмові докази того, що в зазначений період перебуваючи в м. Краснодон Луганської області вона внаслідок хронічних захворювань та перенесених операцій не мала можливості виїхати до Сумської області, зверталась за медичною допомогою, після проведення курсу реабілітації повернулась до м. Суми.( арк.с.23,26,46,47,48,49, 50,51,52,53)

Суд вважає, що в даному випадку зібрані та надані позивачем письмові докази поважності своєї відсутності понад 60 днів за фактичним місцем проживання є належними та допустимими. Суд приймає як доказ виписки та записи до медичної карти хворого, зроблені в лікарні м. Краснодон з урахуванням практики Європейського суду, Вищого спеціалізованого суду України ( викладеної у листі № 9-1130/0/4/16 від 15.04.2016 року), де зроблено висновок, що документи видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги та оцінюватися разом з іншими доказами у їх сукупності та взаємозвязку.

Позивач дійсно в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» була відсутня понад 60 днів за місцем фактичного проживання як тимчасово переміщена особа, однак відповідач приймаючи рішення від 01.02.2017 року не врахував обґрунтовані причини відсутності, які не дають підстави зробити висновки, що внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання.

За правилами частини першої статті 77 КАС України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення про скасування дії довідки про взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи від 01 лютого 2017 року, діяв неправомірно.

Суд приходить до висновку, що довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, видана позивачу ОСОБА_1 соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації, з огляду на ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» діє безстроково, до того ж під час судового розгляду не встановлено обставин для скасування такої довідки з підстав, визначених ст. 12 Закону, а тому рішення відповідача, згідно якого позивачу було відмовлено у призначенні адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, є незаконним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача є протиправними.

Оскільки позивач як інвалід 2 групи судом звільнений від сплати судового збору, з відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, необхідно стягнути судовий збір в розмір 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись Законом України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 2, 77, 78, 139, 242-244, 246 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації (м.Суми, вул. Іллінська,97, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення -задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сумської районної держадміністрації (вул. Іллінська, 97, м. Суми) щодо скасування довідки від 26 листопада 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відносно ОСОБА_1.

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Сумської районної держадміністрації від 01 лютого 2017 року про скасування довідки від 26 листопада 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя