Справа № 212/6913/17
Суддя: Дудіков А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 212/6913/17
номер провадження 2-а/215/63/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Бисовій В.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дудар Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №212/6913/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Криворізького північного об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та знаходилась на його утриманні, який з 04.10.2016р. перебував на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області, отримуючи довічне грошове утримання судді у відставці. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

28.08.2017 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік на момент смерті. Відповідачем було призначено позивачу пенсія по втраті годувальника на підставі ст. 36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає, що розмір зазначеної пенсії в порушення вимог закону був нарахований шляхом перерахування довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік у пенсію за віком, взявши для розрахунку загальний стаж роботи її чоловіка за різними професіями та взята при розрахунку сума заробітної платні, яку він отримував у 2014 році.

26.09.2017р. позивач звернулась до Криворізького північного об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області із письмовою заявою, в якій просила здійснити перерахунок, при якому визначити розмір призначеної їй з 28.08.2017р. пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті її чоловіка, без застосування обмеження максимальним розміром та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

10.10.2017 р. позивач отримала письмову відмову Криворізького північного об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області, у здійсненні перерахунку.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у визначені розміру призначеної з 28.08.2017 р. пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті її чоловіка, без застосування обмеження максимальним розміром та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, є неправомірними та необґрунтованими, а тому просила суд визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці яке отримував ОСОБА_5 на час настання смерті, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений законом розмір суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, станом на момент його смерті та суми матеріальної допомоги отриманої ним, із яких справлялись страхові внески, згідно довідки Територіального управління ДСА України у Дніпропетровській області "Б-с-1237 від 24.10.2017 р., здійснивши зазначений перерахунок з 28.08.2017р. та виплативши позивачу недоотриману нею пенсію по втраті годувальника з врахуванням виплаченої різниці, зобов'язати відповідача при підвищенні заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проводити перерахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру та утримання податків. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, в його задоволені просила відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Постановою КМУ від 08.11.2017р. №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - припинено юридичну особу в результаті реорганізації.

Відповідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є правонаступником Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

У копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вказано, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відповідний актовий запис №1267 (а.с.14).

26.09.2017р. ОСОБА_4 звернулась до Криворізького північного об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області із заявою, в якій просила визначити розмір призначеної їй з 28.08.2017 р. пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, без застосування обмеження максимальним розміром та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин (а.с.15-19).

Листом від 10.10.2017р. №263 Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області про пенсіонування, повідомило ОСОБА_4, що вона перебуває на обліку в Покровському відділі з питань призначення перерахунку та виплати пенсій. З 25.08.2017р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 28.08.2017р. відповідно до заяви від 28.08.2017р. її переведено на пенсію по втраті годувальника, яка призначена за нормами статей 36, 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і складає 4 155,99 грн. Вказано, що ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" призначення щомісячного грошового утримання у зв'язку з втратою годувальника не передбачено. Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області повідомило про відсутність правових підстав для призначення пенсії за померлого чоловіка, згідно з ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Роз'яснено, що у разі не згоди з даним рішенням, право його оскарження його в органи вищого рівня та в судовому порядку (а.с.20).

Згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 24.10.2017р. №Б-с-1237, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області складає: оклад - 16 000 грн, доплата за вислугу років (70%) - 11 200 грн. Крім суддівської винагороди щорічно працюючим суддям, відповідно до ст. 136 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу в 2017 році - 16 000 грн, 1/12 допомоги на оздоровлення складає 1 333,33 грн (а.с.21).

Згідно із положеннями ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Згідно ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з частиною другою цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ст.37 вказаного Закону).

Згідно пункту 2 частини 1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За вказаним Законом, члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 25.08.2017р. призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а з 28.08.2017р. переведено на пенсію по втраті годувальника, яка призначена за нормами статей 36, 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і становить 4 155,99 грн.

Однак посилання відповідача на те, що при розрахунку пенсії по втраті годувальника не може враховуватись розмір отримуваного годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, є неправомірним з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 135 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні положення містяться у статті 33 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Отже системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу. Так, пенсією є регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв'язку з настанням певної обставини - досягнення пенсійного віку, інвалідності, смерті годувальника.

Щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка чоловіку позивача була призначена при звільненні у відставку та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, а саме у справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», "Пічкур проти України" якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

За приписами ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті. Отже, відмова у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії її померлого чоловіка на час настання смерті не може бути визнано правомірною.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача на отримання пенсії по втраті годувальника залежить від того доходу, який отримував годувальник на час настання його смерті. ОСОБА_5 отримував довічне грошове утримання, так як після досягнення пенсійного віку йому була призначена пенсійна виплата згідно з ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», яку відмовився врахувати відповідач при розрахунку. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об'єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною пенсійною виплатою за рахунок державних коштів.

З огляду на викладене відповідач неправомірно відмовив у призначені пенсії ОСОБА_3 по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28.082017р., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі-також «Рекомендація R (80)2») під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду-тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень-єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Після розгляду заяви ОСОБА_3 від 26.08.2017 р. з урахуванням необхідності призначення їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28.082017р., і за результатами розгляду заяви буде прийняте певне рішення.

Таким чином, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим, а тому в задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_5 на час настання смерті, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений законом розмір суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, станом на момент його смерті та суми матеріальної допомоги отриманої ним, із яких справлялись страхові внески згідно довідки Територіального управління ДСА України у Дніпропетровській області "Б-с-1237 від 24.10.2017 р. здійснивши зазначений перерахунок з 28.08.2017р. та виплативши позивачу недоотриману нею пенсії по втраті годувальника з врахуванням виплаченої різниці - слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За таких обставин позовна вимога в частині зобов'язання відповідача при підвищенні заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проводити перерахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру та утримання податків, задоволенню не підлягає, оскільки на час звернення позивача до суду її права свободи або законні інтереси не порушені відповідачем.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене необхідно стягнути з головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 250, 255 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_3 по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28 серпня 2017 року

Зобов'язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 26 вересня 2017 року з урахування необхідності призначення ОСОБА_3 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28 серпня 2017 року.

Стягнути з головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань.

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2018 року.

Суддя: