Справа № 428/1914/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року справа №428/1914/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Приміщення суду за адресою: м. Краматорськ, вул.Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Сіваченка І.В.,

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 р. у справі № 428/1914/18 (суддя першої інстанції Баронін Д.Б.) складену в повному обсязі 20 березня 2018 року в м. Сєвєродонецьку за позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Гречишкіна Максима Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року у справі № 428/1914/18 залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Гречишкіна Максима Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанову інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області департаменту патрульної поліції Гречишкіна Максима Віталійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 297163 від 16 лютого 2018 року про стягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП - залишено без змін. (арк.справи 46-49)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк.справи 54-55).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне:

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 лютого 2018 року інспектором батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області департаменту патрульної поліції Гречишкіним М.В. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 35, винесено постанову серії ЕАА № 297163 у справі про адміністративне правопорушення зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Зі змісту спірної постанови вбачається, що ОСОБА_2 16 лютого 2018 року о 17 год. 57 хв. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 35, керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1., чим порушив п.п. 8.4. «ґ» Правил дорожнього руху України. При перевірці документів, водій не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (відсутність у водія поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), чим порушив п.п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 124 - 1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 2.1 «ґ » ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону № 580-VIII поліцейським надано право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як встановлено в межах розгляду даної справи, позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1, чим порушив п.п. 8.4. «г» Правил дорожнього руху України, що є правопорушенням в розумінні Правил дорожнього руху та адміністративним правопорушенням в розумінні КУпАП, з огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав у поліцейського відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32, пункту 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII здійснити зупинку транспортного засобу та вимагати у позивача пред'явлення документів, в тому числі і реєстраційного документа на транспортний засіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на вимогу поліцейського не надано поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), що є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В межах розгляду даної справи, адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, віднесено до компетенції Національної поліції, протокол в цьому випадку не складається.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В частині 2 Розділу ІІІ Інструкції зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно частини 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 та частини 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає обов'язки водія транспортного засобу встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем на вимогу поліцейського не надано поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), що також підтверджується відеозаписом, який долучений до матеріалів справи.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції, Закону № 580-VIII, статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав у відповідача для зупинення транспортного засобу, оскільки в постанові відповідача зазначено, що позивачем порушено п.8.4 «г» Правил дорожнього руху України, що слугувало підставою для зупинки позивача, а при перевірці документів встановлений факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, відповідач правомірно застосував до позивача адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, як більш серйозне правопорушення, ніж передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про адміністративне правопорушення (частина 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення) є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції прийняте із додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає обов'язки водія транспортного засобу встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем на вимогу поліцейського, не надано поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції, Закону № 580-VIII, статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції прийняте із додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 р. у справі № 428/1914/18 - залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 р. у справі № 428/1914/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А. Василенко

І.В.Сіваченко