Справа № 826/13421/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 квітня 2018 року № 826/13421/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУправління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель
про визнання протиправним та скасування п. 3 наказу від 14.04.2017 № 36 та зобов?язання вчинити дії, -

за участю:

представника відповідача - Козачук І.М.

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (далі також відповідач, Управління), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 01.11.2017, просила:

- визнати незаконним та скасувати п. 3 наказу начальника Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (по стройовій частині) від 14.04.2017 №36 щодо продовження терміну прийняття посади молодшим лейтенантом ОСОБА_1 ;

- зобов?язати відповідача внести зміни до наказу начальника Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (по стройовій частині) від 10.05.2017 № 56 щодо зміни дати прийняття справ і посади на фактичну, а саме - з 14.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальник Управління (по стройовій частині) ОСОБА_2 всупереч визначеному чинним законодавством терміну для прийняття посади військовослужбовцем продовжив оспорюваним наказом від 14.04.2017 №36 термін для прийняття позивачем посади до 30 календарних днів. Між тим, в дійсності обставини для продовження такого терміну були відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 10.04.2018 з`явився представник відповідача. Від позивача в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Разом з тим, в попередніх судових засіданнях позивач підтримала заявлені позовні вимоги повністю та просила суд їх задовольнити.

Свої заперечення відповідач мотивував тим, що наказ від 14.04.2017 № 36 в частині, що стосується позивача прийнято начальником Управління (по стройовій частині) на підставі рапорту начальника адміністративного відділу та кадрів Управління (вх. №74/з від 14.04.2017). На підставі рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (вх. №104/з від 10.05.2017), п. 1 наказу начальника Управління (по стройовій частині) від 10.05.2017 №56 визначено, що вказаний військовослужбовець прийняв справи та посаду офіцера адміністративного відділу та кадрів Управління з 10.05.2017.

В судовому засіданні 10.04.2018 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , що надійшло через канцелярію суду, про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Розглянувши подані сторонами, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Міністра оборони України від 08.04.2017 № 235 ОСОБА_1 було призначено на посаду офіцера адміністративного відділу та кадрів Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель.

Відповідно до наказу начальника Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (по стройовій частині) Міністерства оборони України ОСОБА_2 від 12.04.2017 №34 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 з 12.04.2017 зараховано до списків особового складу названого Управління на всі види забезпечення та надано останній три дні (з 12 по 14 квітня 2017 року) для прийняття справ та посади.

Як зазначає позивач у тексті позову, станом на 14.04.2017 ОСОБА_1 фактично було прийнято справи та посаду, та подано на погодження безпосередньому керівнику начальнику адміністративного відділу та кадрів Управління, полковнику ОСОБА_3 проект акта про прийняття-передачу матеріальних цінностей, які знаходяться на обліку, - особових справ і трудових книжок, іншої документації, та рапорт про прийняття справ та посади відповідно до Наказу Міноборони від 08.04.2017 №235.

Дані рапорт і проект акта не були погоджені (завізовані) начальником адміністративного відділу та кадрів Управління, полковником ОСОБА_3 з причини необхідності внесення до тексту акта коригувань.

14.04.2017 начальник адміністративного відділу та кадрів Управління, полковник ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління (по стройовій частині) ОСОБА_2 з рапортом (вх. №74/з від 14.04.2017) про продовження ОСОБА_1 терміну для прийняття справ та посади ще на 26 днів з 15 квітня по 10 травня 2017 року. В якості підстави для продовження терміну прийняття справ та посади військовослужбовцем було зазначено, що упродовж періоду з 12 по 14 квітня 2017 року ОСОБА_1 рапорт та акт приймання-передавання справ і посади за підпорядкуванням не подала, прийом облікових документів особового складу управління не завершила, а також було зроблено посилання на наявність сімейних обставин військовослужбовця.

При цьому, як стверджує позивач у своєму позові, тяжкі сімейні обставини, які б перешкоджали їй прийняти справи та посаду, в дійсності були відсутні.

У той же день начальником Управління (по стройовій частині) ОСОБА_2 в частині, що стосується позивача прийнято наказ від 14.04.2017 №36, пунктом 3 якого наказано продовжити молодшому лейтенанту ОСОБА_1 термін приймання справ та посади на 26 днів з 15 квітня по 10 травня 2017 року. Підставою для прийняття наказу № 36 в цій частині стали Наказ Міноборони від 08.04.2017 №235 та рапорт вх. №74/з від 14.04.2017.

За твердженнями позивача, текст цього наказу від 14.04.2017 № 36 до її відома доведений не був.

Упродовж періоду з 14.04.2017 по 10.05.2017 начальником адміністративного відділу та кадрів Управління, полковником ОСОБА_3 на адресу начальника Управління (по стройовій частині) подано рапорти від 14.04.2017 і 28.04.2017 із пропозиціями про залучення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до виконання невідкладних завдань з урахуванням воєнно-політичної обстановки 15, 16, 17, 29 і 30 квітня 2017 (з наданням їй днів відпочинку в інший час).

10.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до начальника адміністративного відділу та кадрів Управління, полковника ОСОБА_3 із рапортом (вх. №104/з від 120.05.2017) про прийняття нею справ та посади офіцера начальника адміністративного відділу та кадрів Управління, з наданням акта прийому-передачі документів.

В той же день начальником Управління (по стройовій частині) ОСОБА_2 на підставі Наказу Міноборони від 08.04.2017 №235, рапорту ОСОБА_1 від 10.05.2017 та акта приймання-передавання справ і посади був прийнятий наказ за № 46, згідно якого молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначену наказом Міноборони від 08.04.2017 №235 на посаду офіцера адміністративного відділу та кадрів Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель, вирішено вважати такою, що з 10.05.2017 справи та посаду прийняла та приступила до виконання службових обов?язків за вказаною посадою. Також позивачу цим Наказом № 46 від 10.05.2017 було встановлено оклад за посадою у розмірі 1 050 грн. на місяць.

Вважаючи безпідставним факт продовження терміну прийняття посади, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.

Слід одразу зазначити щодо строків звернення позивача із заявленими позовними вимогами.

Так, за твердженнями позивача, про обставини протиправності зазначеного наказу позивачу стало відомо за результатами проведеної Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України перевірки з питань порушення термінів прийняття посади офіцера адміністративного відділу та кадрів Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , які наведені у листі начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, генерал-майора Криштуна І.Л. №306/2/5850 від 11.08.2017. При цьому, позивачем наголошено, що протягом періоду з 14.04.2017 до дати призначення на іншу посаду, що відбулося на підставі наказу першого заступника Міністра оброни України від 06.10.2017 №113, ОСОБА_1 перебувала у підпорядкуванні особи, за пропозиціями якої відбулося продовження терміну прийняття нею посади на строк 30 днів. Крім того, у період травень, червень, липень і вересень 2017 року ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_4 періодично перебували на лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності та довідками лікарів.

У силу ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (що аналогічно положенням ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка діяла станом на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом), для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням наведених обставин та наданих позивачем доказів, суд дійшов до висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548- XIV (туті далі в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до п. 63 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командири підрозділів (начальники) приймають і здають посаду особисто на підставі наказу по військовій частині (кораблю).

Новопризначеного командира підрозділу (начальника) відрекомендовує особовому складові підрозділу старший командир (начальник).

При прийманні та здаванні посади командиром підрозділу (начальником) обов`язково проводиться інвентаризація майна і техніки підрозділу (служби). За результатами проведеної інвентаризації складаються інвентаризаційні відомості та акт.

Про прийняття і здавання посади командир підрозділу (начальник) подає рапорт у порядку підпорядкованості командирові військової частини (корабля).

Особа, яка приймає посаду, до свого рапорту додає акт про прийняття підрозділу. В акті зазначаються дані про склад підрозділу за списком і наявний; стан бойової та мобілізаційної готовності; морально-психологічний стан особового складу, стан військової дисципліни, бойової підготовки; наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; житлові і побутові умови військовослужбовців.

Акт складається і підписується особою, яка приймає, та особою, яка здає посаду, а також начальниками служб військової частини, головою та членами внутрішньої перевірочної комісії. До акта додаються інвентаризаційні відомості про майно та техніку підрозділу (служби).

Абзацем 1 п. 64 цього Статуту встановлені такі терміни для прийняття і здавання посад: командира полку (корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) - не більше ніж 10 днів, заступника командира з тилу - не більше ніж 20 днів, командира батальйону та командира роти (корабля 3 і 4 рангу) - не більше ніж 5 днів, начальника служби, якому підпорядковані склади, - не більше ніж 15 днів.

Іншим посадовим особам термін прийняття і здавання посади встановлює старший командир (начальник). Закінченням прийняття (здавання) посади вважається дата затвердження старшим командиром (начальником) відповідного акта (абз. 2 п. 64 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Крім того, згідно з ч. 1 статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до п. 9.1.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.12.1997 за №615/2419, для приймання та здавання справ і посади встановлюються такі строки: командира військової частини - не більше 10 днів; заступника командира військової частини і з`єднання з тилу і їм відповідних посадових осіб - не більше 20 днів: начальника служби військової частини і з`єднання - не більше 15 днів; начальника клубу військової частини і з`єднання - не більше 15 днів; начальника складу, хлібозаводу (хлібопекарні) і їдальні - не більше 10 днів; начальника майстерні частини (з`єднання) - не більше 5 днів; командира і старшини підрозділу - не більше 5 днів; командира взводу - не більше 3 днів.

Строк приймання та здавання справ і посади рахується з моменту прибуття у військову частину (з`єднання) призначеної для прийому справ і посади особи.

Іншим посадовим особам строк приймання і здавання справ і посади визначається старшим начальником (але не більше 10 днів).

З контексту наведених вище норм вбачається, чинним законодавством встановлений певний порядок і строки щодо приймання та здавання справ посадовими особами-військовослужбовцями.

Як свідчать наявні матеріали справи, відповідно до наказу начальника Управління (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 14.04.2017 №36 (пункт 3) молодшому лейтенанту ОСОБА_1 було продовжено термін для прийняття справ та посади на 26 днів з 15.04.2017 по 10.05.2017. Таким чином, загальний термін прийняття позивачем посади за цим Наказом становив 30 календарних днів (тобто, з 14.04.2017 по 10.05.2017).

Підставою для продовження терміну став рапорт безпосереднього керівника позивача - начальника адміністративного відділу та кадрів Управління, полковника ОСОБА_3 від 14.04.2017 (вх. №74/з від 14.04.2017). Даний рапорт був мотивований тим, що станом на 14.04.2017 ОСОБА_1 рапорт та акт приймання-передавання справ і посади за підпорядкуванням не подала, прийом облікових документів особового складу Управління не завершила. У рапорті безпосередній керівник позивача пропонував продовжити термін прийняття справ та посади на 26 календарних днів обґрунтовуючи це наявністю у військовослужбовця сімейних обставин.

При цьому, пояснення щодо суті та характеру сімейних обставин, виникнення яких перешкоджає військовослужбовцю прийняти справи та посаду у коротший термін, а також посилання на документальне підтвердження наявності таких сімейних обставин в тексті цього рапорту відсутні.

Також, у своєму запереченні від 05.12.2017 №407/1113 відповідач сам визнав той факт, що будь-які підтверджуючі документи щодо наявних у ОСОБА_1 сімейних обставин, які перешкоджали оперативному вирішенню питання щодо прийняття справ та посади, у рапорті відсутні.

Таким чином, враховуючи наведені твердження представника відповідача, суд приходить до висновку, що на час прийняття начальником Управління (по стройовій частині) наказу від 14.04.2017 №36 в оспорюваній частині, підстава для продовження терміну прийняття посади позивачу була відсутня.

У силу норм ч. 1 і 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на вищенаведене суд погоджується з правомірністю позовних вимог позивача в частині протиправності наказу начальника Управління (по стройовій частині) від 14.04.2017 № 36, в тій частині, що стосується позивача, та наявності підстав для скасування пункту 3 цього Наказу.

Щодо позовних вимог в частині зобов?язання відповідача внести зміни до наказу начальника Управління (по стройовій частині) від 10.05.2017 №56, а саме: в частині дати прийняття ОСОБА_1 справ та посади, шляхом зазначення такої дати 14.04.2017, суд зазначає наступне.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідно до наказу начальника Управління (по стройовій частині) від 10.05.2017 №56 датою прийняття позивачем справ та посади офіцера адміністративного відділу та кадрів Управління визначена 10.05.2017.

Між тим, з текстів позовної заяви та наданої відповідачем копії доповіді начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, генерал-майора Криштуна І.Л. №306/2/5850 від 11.08.2017 на адресу секретаря Міністерства оборони України вбачається наступне. За ініціативою начальника адміністративного відділу та кадрів Управління, полковником ОСОБА_3 (рапорти від 14.04.2017 та 28.04.2017) позивача починаючи з 15.04.2017 було допущено до виконання обов?язків за посадою: ОСОБА_1 відпрацьовувала документи, виконувала невідкладні завдання, працювала з особовими справами). Внаслідок продовження молодшому лейтенанту ОСОБА_1 терміну приймання посади до 30 днів, остання недоотримала грошове забезпечення за квітень 2017 року у сумі близько 8 000 грн.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 фактично була допущена до виконання службових обов?язків за посадою з 15.04.2017, то суд приходить до висновку, що позивача можна вважати такою, що прийняла посаду з цієї дати незважаючи на відсутність погодженого у встановленому порядку акта прийняття-передачі справ, та, як наслідок про необхідність внесення до змін до наказу начальника Управління (по стройовій частині) від 10.05.2017 №56, а саме: в частині дати прийняття ОСОБА_1 справ і посади, шляхом заміни такої дати з « 10.05.2017» на « 15.04.2017».

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 (відомості про РНОКПП невідомі, місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) про визнання протиправним та скасування п. 3 наказу від 14.04.2017 №36 та зобов?язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт третій наказу начальника Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (по стройовій частині) від 14.04.2017 № 36 в частині продовження терміну прийняття посади молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .

3. Зобов?язати Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель внести зміни до наказу начальника Управління нормативно-методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель (по стройовій частині) від 10.05.2017 №56, шляхом зміни дати прийняття ОСОБА_1 справ і посади з дати « 10.05.2017» на « 15.04.2017».

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Т.О. Скочок

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2018