Справа № 2-а-9379/11
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2012-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9379/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.,

при секретарі Швець А.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

26 Жовтня 2011 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 076821 від 20 жовтня 2041 року, як нечинної, необгрунтованої і недоведеної.

Згідно письмових заперечень на позовну заяву відповідачем зазначено, що позовні вимоги є безпідставними а оспорена постанова законною і обґрунтованою.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, не з'явився, клопотання чи заяви суду не надав.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі в судовому засіданні. Пояснив, що вимог ПДР не порушував, просить позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ВТ1 № 076821 від 20 жовтня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 172846 від 20 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 в цей день на автодорозі Херсон - Генчеськ 56 км о 10 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Рено Магнум», державний номерний знак НОМЕР_1, при проїзді перехрестя не рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю УАЗ - 2206, державний номерний знак 110 25 ХО, який рухався по головній дорозі, чим порушив вимогу п. 16.11 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З наданих позивачем пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не визнав правопорушення в його діях, вказуючи що з протоколом не згідний, правопорушення не вчиняв, здійснив проїзд перехрестя із дотримання вимог ПДР, автомобіль УАЗ рухався на достатньо далекій відстані, що дозволяло йому безперешкодно завершити проїзд кільця без зупинки. В судовому засіданні вказує на відсутність складу правопорушення в його діях, що може підтвердити свідок. Позовною заявою доводить, що вимоги пункту ПДР у вказаній протоколом ситуації він виконав. Вказує, що його дії повністю відповідали ПДР України.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 в цей день на автодорозі Херсон - Генчеськ 56 км о 10 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Рено Магнум», рухався зразу за його автомобілем, оскільки на той час працювали водіями ТзОВ «Камаз-транс-сервіс». При проїзді зазначеного протоколом про адміністративне правопорушення перехрестя не рівнозначних доріг відсутні були будь-які автомобілі, яким вони повинні були надати перевагу в русі. Після їх зупинки на стоянці на відстані 4 км. від вказаного протоколом перехрестя до позивача підійшов інспектор ДАІ, який заявив безпідставні претензії щодо порушень ПДР. До нього ж будь-яких претензій не було, його свідчення не були взяті до уваги.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, протоколом про адміністративне правопорушення не наведено, відсутні письмові докази, докази відео- чи фото- фіксування технічними засобами. Також не відібрано детального обґрунтованого пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, зокрема вину позивача в його вчиненні, який, згідно доводів позову, діяв відповідно ПДР України. Достовірних належних доказів на підтвердження складу правопорушення в діях позивача відповідачем не надано в судовому засіданні. Об'єктивне пояснення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення одного свідка, які могли бути належними та допустимими доказами в справі, відповідачем не забезпечене.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти ДПС УДАІ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП серії ВТ1 № 076821 від 20 жовтня 2011 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук