Справа № 807/170/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2018 року м. Ужгород№ 807/170/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, представник - Сідак П.П.;

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Західне регіональне управління державної прикордонної служби України, представник - Сідак П.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Західне регіональне управління державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Західне регіональне управління державної прикордонної служби України (далі - третя особа) про визнання протиправними та скасування наказу №13-ОС від 12.02.2018 року про припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас з посади контролера другої групи тримання відділення тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, без права носіння військової фори одягу, наказу №41-ОС від 05.02.2018 року про виключення старшини зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 05.02.2018 року, поновлення на посаді контролера другої групи тримання відділення тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу у військовому званні старшина та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, а саме в частині: визнання протиправними та скасування наказу №13-ОС від 12.01.2018 року про припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас з посади контролера другої групи тримання відділення тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, без права носіння військової фори одягу.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали уточнений позов та просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Так, 05.02.2018 року позивачу було вручено витяг з наказу відповідача №13-ОС від 12.01.2018 року про припинення (розірвання) контракту та звільнено з військової служби за ст. 26 ч. 6 п. «и» Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас з посади контролера другої групи тримання відділення тимчасово тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, без права носіння військової форми одягу. Також, позивачеві було вручено витяг з наказу відповідача №41-ОС від 05.02.2018 року про виключення її із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Позивач та представник позивача наголошували на тому, що відповідачем не було дотримано процедуру щодо завчасного повідомлення про звільнення та розірвання контракту. Разом з тим, контрактом не передбачено щодо його припинення з підстав визначених ст. 26 ч. 6 п. «и» Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу". Водночас, відповідачем не зазначено, які саме вимоги контракту були порушені позивачем, а згідно аналогії закону, а саме: ст. 37 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України - позивача повинні були звільнити у місячний строк з дня попередження про припинення контракту. Разом з тим, позивач та представник позивача наголошували, що позивача було звільнено зі служби, що являється одним із видів дисциплінарного стягнення за допущені нею порушення дисципліни через вчинення яких її вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу є грубим порушенням вимог Конституції України, зокрема рішенням атестаційної комісії було вдруге притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і те саме порушення. Так, за наявності укладеного між позивачем та Чопським прикордонним загоном контракту, підставою його припинення (розірвання) повинно слугувати порушення позивачем істотних умов контракту або невиконання обов'язків, передбачених таким, а накладення двох дисциплінарних стягнень у вигляді догани не є порушенням істотних умов контракту. А враховуючи те, що позивача наказом начальника третьої особи від 16.11.2017 року №585-ос було переведено з Чопського прикордонного загону в Мукачівський прикордонний загін, отже атестація повинна була проводитися за попереднім місцем несення служби, тобто в Чопському прикордонному загоні, а після цього здійснюватися переміщення останньої. Враховуючи вище викладене позивач та представник позивача просили уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечував щодо задоволення уточнених позовних вимог, наголошуючи на наступному. Враховуючи те, що позивач 2 рази протягом 12-ти місяців притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а тому 11.01.2018 року на засіданні атестаційної комісії відповідача було вирішено клопотати перед начальником прикордонного загону про звільнення останньої, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту, про що відображено у протоколі № 3 засідання атестаційної комісії відповідача. 11.01.2018 року позивача було попереджено про подальше звільнення зі служби та наказом від 12 січня 2018 року № 13-ос, звільнено з військової служби згідно п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) із застосуванням ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу. Враховуючи вище наведене представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні уточненого позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2013 року позивачем було укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України терміном на п'ять років, а саме: з 07 липня 2013 року по 06 липня 2018 року (а.с 22).

Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, під час проходження служби позивач притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а саме:

- 22 червня 2017 року згідно наказу № 500 начальника третьої особи позивача було притягнуто до відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана".

- 25 вересня 2017 року наказом начальника Чопського прикордонного загону № 246 - К позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана".

Позивачем було оскаржено наказ начальника Чопського прикордонного загону від 25 вересня 2017 року № 246 - К про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "догана" до Закарпатського окружного адміністративного суду. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року (справа №807/1429/17) в задоволенні позовних вимог позивача про скасування наказу Чопського прикордонного загону від 25 вересня 2017 року № 246 - К про притягнення її до дисциплінарної відповідальності було відмовлено (а.с. 74-79).

Також, позивачем було оскаржено наказ 22 червня 2017 року № 500 начальника третьої особи про притягнення її до відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "догана" до Львівського окружного адміністративного суду. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року (справа № 813/4105/17) у задоволенні адміністративного позову позивача щодо скасування наказу від 22 червня 2017 року № 500 було відмовлено (а.с. 80-81).

16 листопада 2017 року згідно наказу начальника третьої особи №585-ос «По особовому складу» позивач в порядку переміщення була зарахована у розпорядження начальника 27 прикордонного загону на посаду контролера другої групи тримання відділення тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу (а.с. 11, 23).

Наказом відповідача від 11.12.2017 року №1301-АГ було створено атестаційну комісію (а.с. 82-83).

У відповідності до п. 4 витягу з Протоколу №3 засідання атестаційної комісії відповідача від 11.01.2018 року було розглянуто військовослужбовців, які мають недоліки по службі, зокрема позивача (а.с. 14).

Так, згідно п. 4 витягу з Протоколу №3 засідання атестаційної комісії відповідача від 11.01.2018 року підставою для розгляду слугували два дисциплінарні стягнення позивача, а саме: "догана" начальника Західного регіонального управління ДПС України наказ №500-АГ від 22.08.2017 року, "догана" начальника Чопського прикордонного загону наказ №246-к від 25.09.2017 року та винесено пропозицію щодо попередження про звільнення позивача, а також прийнято рішення клопотати перед начальником прикордонного загону про звільнення останньої, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту (а.с. 14).

11.01.2018 року відповідачем було письмово попереджено позивача, про те, що оскільки протягом останніх 12 місяців вона неналежно виконувала взяті на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов'язки, зокрема, 2-ва рази на підставі письмових наказів притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а тому відповідно до п.п. 36, 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України буде прийнято рішення про дострокове припинення (розірвання) з позивачем контракту з ініціативи командування та звільнення її з військової служби в запас Збройних сил України (а.с. 15).

Згідно письмового попередження від 11.01.2018 року позивача було попереджено, що виключення із списків особового складу прикордонного загону буде здійснено через 14 діб з дня попередження (а.с. 15).

З письмовим попередженням про звільнення від 11.01.2018 року позивач була ознайомлена особисто 11.01.2018 року (а.с. 15).

Таким чином, на підставі рішення атестаційної комісії від 11.01.2018 року, попередження про звільнення від 11.01.2018 року, подання до звільнення від 12.01.2018 року - з позивачем було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за ст. 26 ч. 6 п. "и" Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас згідно наказу "По особовому складу" №13-ОС від 12.01.2018 року начальника 27 прикордонного загону третьої особи (а.с. 64-66).

У відповідності до наказу начальника 27 прикордонного загону третьої особи "По особовому складу" за №41-ОС від 05.02.2018 року позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 05.02.2018 року (67-69).

У відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України «Про військовий обов'язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом, іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України визначає сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців, а також військовозобов'язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

У відповідності до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому з'єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов'язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Згідно абз. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до абз. 6 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

У відповідності до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов'язків військової служби.

Так, перебуваючи на публічній службі, військовослужбовці представляють державу, виконують її завдання й функції щодо забезпечення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Згідно п. 17 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України з громадянином, який вступає на військову службу, укладається контракт - письмова угода, укладена відповідно до вимог, визначених цим Положенням, між громадянином і державою, від імені якої виступає уповноважений орган Держприкордонслужби, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відповідно до п. 26 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Окрім того, згідно приписів пп. 1 п. 267 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України контракт припиняється (розривається),а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу", з ініціативи командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

У відповідності до п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби. у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, у строк, встановлений законодавством.

Так, законодавством України не визначено вимог щодо строку попередження військовослужбовця про його майбутнє звільнення та припинення контракту з ініціативи командування.

Відповідно до п. 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов'язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Згідно абз. 2 п. 288 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

У відповідності п. 297 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання (припинення) контракту про проходження військової служби з ініціативи командування, має право оскаржити наказ про дострокове розірвання (припинення) контракту і звільнення з військової служби у порядку, встановленому законодавством. Оскарження не зупиняє виконання зазначеного наказу.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача та представника позивача про те, що звільнення позивача зі служби фактично є одним із видів дисциплінарного стягнення за допущені нею порушення дисципліни, через вчинення яких її вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, виходячи з наступного.

Так, ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, а саме передбачено: на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби), можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пункт "д" статті 51 виключено; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання; и) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Зокрема, ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не передбачено такого виду дисциплінарного стягнення, як припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Таким чином, згідно вимог ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, письмовими наказами на позивача були накладені 2-ва дисциплінарні стягнення у вигляді "догани" протягом останніх 12 місяців, що дало підставу відповідачеві, у відповідності до вимог п. 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України - звільнити позивача з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту. А, тому суд приходить висновку про відсутність в діях відповідача факту застосування до позивача кількох дисциплінарних стягнень за одне порушення.

Суд не погоджується з твердженням позивача та представника позивача про те, що єдиною підставою розірвання контракту та звільнення з військової служби позивача могло слугувати тільки порушення істотних умов даного контракту, а застосування до позивача двох дисциплінарних стягнень не є порушенням умов контракту, а носить виключно виховний характер спрямований на дотримання дисципліни.

Так, суд констатує, що згідно контракту про проходження позивачем військової служби зокрема передбачено, що позивач бере на себе зобов'язання проходити військову службу на умовах і порядку, встановлених Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби, додержуватися нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, виконувати накази старших начальників, дотримуватися вимог військової дисципліни тощо (а.с. 22). Також, згідно п. 3 контракту про проходження позивачем військової служби передбачено, що даний контракт може бути достроково припинений (розірваний) з ініціативи органу Державної прикордонної служби України в порядку та на підставах, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (а.с. 22).

Отже, на позивача, як на військовослужбовця поширювалася дія нормативно-правових актів, що визначають порядок проходження військової служби та з питань, що регламентують проходження військової служби, в тому числі вимоги Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", Закону України "Про Державну прикордонну службу України", Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Щодо посилання позивача та представника позивача про те, що позивач могла бути призначена відповідачем на нижчу посаду або рівну з іншим профілем діяльності, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією зазначив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб'єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним; при реалізації дискреційного повноваження суб'єкт владних повноважень зобов'язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних атах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що звільнення з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем згідно п. 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України є дискреційними повноваженнями відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач як суб'єкт владних повноважень надав до суду достатні та беззаперечні доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийнятих ним наказів за №13-ОС від 12.01.2018 року "По особовому складу" та за №41-ОС від 05.02.2018 року "По особовому складу" в частині, що стосується позивача, а тому в задоволенні уточненого позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Західне регіональне управління державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказу №13-ОС від 12.01.2018 року "По особовому складу", наказу №41-ОС від 05.02.2018 року "По особовому складу" в частині ОСОБА_1, поновлення на посаді контролера другої групи тримання відділення тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу у військовому званні старшина та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 16.04.2018 року.