Справа № 344/15096/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/407/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека Олега Святославовича про скасування постанови серії АР №388283 від 04.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека Олега Святославовича про скасування постанови серії АР №388283 від 04.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що зазначеною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за порушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п.8.4.Ґ ПДР, а саме: по вул.Вовчинецька, 225М в м.Івано-Франківську здійснила зупинку на місці, позначеному розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою 7.17 "Інваліди", на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, яким керував водій з інвалідністю. Вважає постанову незаконною, оскільки інспектор без будь-яких пояснень вимагав документи на автомобіль та права водія, що нею було виконано. З її документами інспектор пішов до службового автомобіля та через деякий час повернувся та вручив їй оскаржувану постанову, зазначивши, що на підтвердження вчинення нею даного адмінправопорушення є показання свідка. Проте, її автомобіль знаходився на місці зупинки, яке є першим біля місця, яке позначено для стоянки ТЗ, яким керують водії з інвалідністю, на що інспектор не звернув уваги. Який саме свідок і що казав, її повідомлено не було. Крім того, їй не було роз'яснено права та не надано можливості дати пояснення, скористатися юридичною допомогою. Оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, просить скасувати постанову серії АР №388283 від 04.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі (а.с. 26).

Представник відповідача інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека О.С. в судове засідання не з'явилась, в прохальній частині попередньо поданого до суду відзиву на позовну заяву просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладних в відзиві та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 16-21).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Копію постанови серії АР №388283 від 04.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека О.С. суду не надано.

Як вбачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву, ОСОБА_1 01.11.2017 року близько 17:00 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1, здійснила стоянку ТЗ на парковці прилеглої території "Метро" за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька, 225, у місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30, та дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою 7.17 "Інвалід", чим порушив п.8.4.Ґ ПДР. У зв'язку з чим її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 1-3, 16-21).

Згідно копії пояснень ОСОБА_3 від 01.11.2017 року, наданих інспектору роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_4, він приїхав у магазин "Метро" та зауважив, що на місцях для зупинки інвалідів припаркований автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1, після чого зателефонував в поліцію та повідомив про правопорушення (а.с. 22).

Під час перегляду відеофайлу з нагрудної камери поліцейського в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено інспектором патрульної поліції про те, що нею припаркований ТЗ у місці для стоянки, призначеної для ТЗ, які перевозять інвалідів. На законну вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_1 пред'явила для огляду пакет документів, а саме: посвідчення водія, технічний паспорт на ТЗ, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Інспектор зачитав ОСОБА_1 її права згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 підтвердила те, що припаркувала свій автомобіль у місці для стоянки, призначеної для ТЗ, які перевозять інвалідів, оскільки не було вільного місця на стоянці . А тому факти, викладені інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека О.С. в оскаржуваній постанові, знайшли своє підтвердження.

Пунктом 8.4.Ґ ПДР України визначено, що інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до п.34.1 ПДР України горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Згідно п.33.7 ПДР України табличка до дорожніх знаків 7.17 «Інваліди» - означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Частинами 2, 5 статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на непредставлення позивачкою доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека О.С. в постанові про притягнення її до адміністративної відповідальності, як і не представлено копії оскаржуваної постанови, а факт вчинення позивачкою зазначеного адмінправопорушення підтверджується відеофайлом з нагрудної камери поліцейського, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивачки щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Пасека Олега Святославовича про скасування постанови серії АР №388283 від 04.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 16.04.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.