Справа № 817/1083/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1083/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Єфремової О.С.,

представника апелянта ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представників позивача ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Зозулею Д.П. в Рівному , відомості про час ухвалення судового рішення та дату складання повного тексту рішення відсутні) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просить визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 на суму 510,00 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 на суму 18387,56 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017; податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 на суму 1489558,00 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 на суму 294200,90 грн.; рішення № від 15.05.2017 про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 16530,00 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017 на суму 112835,42 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2017 № Ф-28 та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2017.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017, № від 15.05.2017, № від 15.05.2017.

Визнано протиправним та скасвано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017 в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 459 293,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017 в частині суми завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року на суму 97350,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 7881 (сім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Відповідач не погодився з таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 по справі в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до суду позивач не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 27.03.2017 по 07.04.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління ДФС У Рівненській області та головним державним ревізором-інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи відділу податків і зборів з фізичних осіб Дубенської ОДПІ Головного управління ДФС У Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/НОМЕР_7 (т.1 а.с. 53-66), у якому встановлено порушення (що стосуються оскаржуваних рішень):

- п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме занижено загальний оподатковуваний дохід, отриманий від провадження підприємницької діяльності у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. на 4539540,46 грн. В результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 907908,05 грн. за 2015 р.

- пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 пункт 16-1 підрозділ 10 Податкового кодексу України за № 2755-VІ від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) за результатами перевірки донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі - 68093,11 грн.

- пункт 2 частини 1 статті 7 та частини 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI із змінами та доповненнями, за результатами перевірки донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 рік в сумі 52467,69 грн.

- п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 177 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 1.1, п. 1.2 розділу І, розділу ІІ, розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме подано податкові розрахунки 1ДФ з недостовірними відомостями та з помилками та інше за 4 кв. 2016 року.

27.04.2017 позивачем було подано заперечення на акт перевірки до ГУ ДФС у Рівненській області.

За результатами розгляду заперечень, висновки викладені у акті перевірки від 24.04.2017, ГУ ДФС у Рівненській області, відповідно до відповіді на заперечення № 58/ФОП/17-00-13-02-03 від 12.05.2017 були змінені, а саме: «Документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_3:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: відображення перекручених даних в деклараціях, що призвело до заниження оподаткованого доходу за 2015 р. на 980669,90 грн. Відповідно до п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 196133,93 грн. за 2015 р.

- п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті донараховано податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за січень-серпень 2016 року в сумі 1191646,00 грн.

- п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті встановлених порушень зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) в розмірі 121562,00 грн. за грудень 2016 р.

- п. 2 ч. 1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI із змінами та доповненнями, в результаті встановлених порушень донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 р. в сумі 52467,69 грн. та за 2016 р. в сумі - 60367,73 грн.

- пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 пункт 16-1 підрозділ 10 Податкового кодексу України за № 2755-VІ від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) в результаті встановлених порушень донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі - 14710,05 грн.

Крім того, в ході розгляду заперечень висновки викладені в акті перевірки щодо порушення позивачем п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 177 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 1.1, п. 1.2 розділу І, розділу ІІ, розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме подання податкових розрахунків 1ДФ з недостовірними відомостями та з помилками та інше за 4 кв. 2016 року, залишено без змін (т. 1 а.с. 7-20).

На підставі акту перевірки та за наслідком розгляду заперечень до нього відповідачем було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб;

- податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем на суму 14710,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 3677,51 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) в розмірі 121562,00 грн. за грудень 2016 р.;

- податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем на суму 1191646,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 297912,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 15.05.2017 яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем на суму 196133,93 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 98066,97 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017 на суму 16530,31 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017 на суму 112835,42 грн. (т. 1 а.с. 4, 5, 48-52).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ДФС України.

Рішенням від 19.07.2017 № 9033/Д/99-99-11-02-01-14 ДФС України, вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу представника позивача без задоволення (т. 1 а.с. 45-47).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 15.05.2017 №, №, №, №, №, рішенням № від 15.05.2017 про застосування штрафних санкцій, вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Для винесення податкового повідомленням-рішенням № від 15.05.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування за основним платежем на суму 196133,93 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 98066,97 грн., слугували висновки податкового органу щодо заниження ФОП ОСОБА_3 оподаткованого доходу за 2015 рік на суму 980669,90 грн. та донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування на суму 196133,93 грн. у зв'язку з не підтвердженням витрат за 2014 рік первинними бухгалтерськими документами.

Так, у акті перевірки та відповіді на заперечення зазначено, що ФОП ОСОБА_7 не надано відповідні документи, що підтверджують понесення витрат у 2014 році та пов'язані з отриманням доходу за підсумками січня 2015 року, а саме не надано видаткові накладні, не вказано постачальника (чи постачальників) із відповідними реквізитами, а також не вказано номенклатури реалізованого товару, його кількості та вартості, не надано документу про оплату товарно-матеріальних цінностей та їх перевезення (транспортування) від постачальників.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 зазначеної статті Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За приписами п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат фізичних осіб-підприємців, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, які пов'язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі Положення № 88) передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з п. 2.2 Положення № 88 первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Пунктом 2.4 Положення № 88 визначено обов'язкові реквізити первинних документів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо доводів відповідача щодо ненадання відповідних документів на перевірку перевіряючим, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Книги обліку доходів і витрат № 6572, яку веде ФОП ОСОБА_3 з 2014 року, у січні 2015 року позивачем відображено понесення витрат пов'язаних придбанням товарів на суму 980669,90 грн. (т. 1 а.с. 88-98).

Судом встановлено, що відповідно до видаткових накладних:

- № 11603 від 26.11.2014 на суму 36400,00 грн.;

- № 7 від 16.12.2014 на суму 364425,40 грн.;

- № ТМ-071273 від 17.12.2014 на суму 429572,00 грн.;

- № 3864 від 25.12.2014 на суму 150272,5 грн. позивачем було придбано у м'ясопереробних підприємств шкіри великої рогатої худоби (т. 1 а.с. 116-117).

Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей здійснювалося за рахунок позивача, що підтверджено подорожніми листами № 17/11 від 26.11.2014, № 12/12 від 17.12.2014, № 16/12 від 25.12.2014 та за рахунок продавця, що підтверджено товарно-транспортною накладною № 7 від 16.12.2014 (т. 2 а.с. 123-126).

Також судом встановлено, що між ПАТ «Шкіряник» та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу шкірсировини № 141014 від 14.10.2014, відповідно до вимог якого позивачем було поставлено ПАТ «Шкіряник» придбані у листопаді-грудні 2014 року шкіри великої рогатої худоби, що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними (т. 2 а.с. 135-136, 139-147).

Відповідно до виписок банку від 14.01., 21.01 та 29.01.2015, а також згідно копії платіжних доручень № 5247 від 28.01.2015, № 5248 від 29.01.2015 ПАТ «Шкіряник» було перераховано кошти на рахунок позивача за отримані шкіри великої рогатої худоби (т. 2 а.с. 137-138).

У наданих первинних бухгалтерських документах наявні усі реквізити передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення № 88.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необгрунтованості, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.05.2017.

Оскільки судом встановлено безпідставність висновків контролюючого органу щодо завищення ФОП ОСОБА_3 витрат 2014 року на суму 980669,90 грн., які пов'язані з отриманням доходу за підсумками січня 2015 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.05.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем на суму 14710,05 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3677,51 грн.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017, яким у зв'язку з донарахуванням контролюючим органом за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 112835,42 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16530,31 грн. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017.

Підставою для винесення таких рішень слугувало встановлене у акті перевірки та відповіді на заперечення визначення суми чистого оподаткованого доходу за 2015 рік у розмірі 14270006,60 грн., що пов'язано із завищенням позивачем витрат 2014 року на суму 980669,90 грн., які пов'язані з отриманням доходу за підсумками січня 2015 року.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлюють, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Зважаючи на необґрунтованість висновків податкового органу щодо визначення суми чистого оподаткованого доходу за 2015 рік у розмірі 14270006,60 грн. із врахуванням безпідставності висновків щодо завищення витрат 2014 року на суму 980669,90 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення № від 15.05.2017 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017.

Щодо податкових повідомлень-рішень № та № від 15.05.2017, якими зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) в розмірі 121562,00 грн. за грудень 2016 р. та збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем на суму 1191646,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 297912,00 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення зазначених рішень стало порушення позивачем п. 188.1 ст. 188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-IV (із змінами та доповненнями), а саме реалізація товарів (шкур ВРХ), коли ціна продажу була нижчою за ціну придбання. Відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_3 за 2015-2016 роки занижено податкові зобов'язання на загальну суму ПДВ - 1313208,00 грн.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 20.07.2005. Основний вид діяльності: 46.24 Оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою (т. 1 а.с. 21, 22).

ФОП ОСОБА_3 було укладено ряд договорів купівлі-продажу предметом яких була купівля позивачем шкірсировини у асортименті (т. 1 а.с. 179-206).

Відповідно до наявних у матеріалах справи накладних ФОП ОСОБА_3 протягом 2015-2016 років здійснювалося придбання шкірсировини по цінам визначеним у договорах (т. 1 а.с. 118-168). Перевезення вказаної шкірсировини здійснювалося, як власним транспортом так і транспортом продавця, що підтверджується товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 207-238).

Згідно виписок банку за 2015-2016 роки ФОП ОСОБА_3 повністю розрахувався за придбаний товар (т. 2 а.с. 1-107).

10.01.2011 ФОП ОСОБА_3 було укладено договір поставки № 8-С 10/01/2011 з командитним товариством «Сімфа», предметом якого є постачання для товариства обрізів шкур ВРХ, законсервованих сіллю (т. 2 а.с. 171-172).

Позивачем було поставлено для КТ «Сімфа» обрізів шкіри ВРХ за 2015-2016 роки на суму ПДВ 1288996,00 грн.

ФОП ОСОБА_3 здійснювалося придбання шкур ВРХ, після приведення яких до відповідних стандартів щодо подальшої переробки та їх реалізації, у позивача утворювалися обрізки шкур ВРХ, які було реалізовано КТ «Сімфа».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не здійснювалося постачання тих самих товарів за ціною нижчою їх придбання, оскільки ФОП ОСОБА_3 здійснювалося постачання інших товарів, які утворювалися при приведенні до відповідних стандартів, попередньо придбаних товарів.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості висновків контролюючого органу про донарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету в сумі 1167434,00 грн. та зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 97350,00 грн. та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 15.05.2017 в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 459 293,00 грн. та суми завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року на суму 97350,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 15.05.2017, № від 15.05.2017, № від 15.05.2017, № від 15.05.2017 в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 459 293,00 грн., № від 15.05.2017 в частині суми завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року на суму 97350,00 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017 на суму 112835,42 грн., Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області діяло всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, чим порушило законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив частково адміністративний позов.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "16" квітня 2018 р.