Справа № 812/1804/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1804/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Вакуленка А.В.,

представника позивача - Горбачова С.О., довіреність від 20.12.2017 № 4000/9/12-32-10-00-29;

представника відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 22.05.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 49010,46 грн, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі -позивач, ГУ ДФС у Луганській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_3) про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 49010,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача станом на 15.11.2017 утворився податковий борг в загальному розмірі 49010,46 грн, з якого адміністративні штрафи та інші санкції (КБК 21081103) - 17000,00 грн, акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (КБК 14040000) - 5010,46 грн, адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (КБК 21081500) - 27000,00 грн.

Так, відповідачу за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями контролюючим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 18.11.2016 № 0000031/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн, яке надіслано відповідачу поштою та отримано уповноваженою особою відповідача. Рішення не оскаржено та є узгодженим.

До ФОП ОСОБА_3 за порушення п.п.223.1, 223.2 статті 223 Податкового кодексу України застосовано суму штрафної (фінансової) санкції на загальну суму 1020,00 грн, яка визначена у податковому повідомленні - рішенні від 16.12.2016 № , що було надіслано відповідачу поштою та повернулося у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Вказане податкове повідомлення - рішення відповідачем не оскаржено та є узгодженим. Залишок несплаченого боргу за цим рішенням становить 930,46 грн.

Також до відповідача за порушення пунктів 49.2, 49.2-1 та підпунктів 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 2040,00 грн на підставі податкового повідомлення - рішення від 22.02.2017 № та на суму 2040,00 грн на підставі податкового повідомлення - рішення від 28.03.2017 № . Зазначені податкові повідомлення - рішення отримані уповноваженою особою відповідача, не оскаржені і є узгодженими.

Крім того, до відповідача за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та п.1 Постанови № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» застосовано суму штрафної (фінансової) санкції на загальну суму 27000,00 грн, яка була визначена у податковому повідомленні - рішенні від 18.04.2017 № , отриманому уповноваженою особою відповідача, не оскаржено та є узгодженим.

Нараховані грошові зобов'язання відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено, і на виконання вимог Податкового кодексу України контролюючим органом виставлена податкова вимога від 13.03.2017 № 187-17, яка була надіслана поштою та повернута у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Податкова вимога відповідачем не оскаржена та є чинною.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 податковий борг у загальному розмірі 49 010,46 грн, з яких адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) - 17 000,00 грн, акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (код бюджетної класифікації 14040000) - 5010,46 грн, адміністративні штрафи та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (код бюджетної класифікації 21081500) - 27 000 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2017 відкрито провадження у справі (арк.спр. 1).

14.12.2017 представник відповідача звернувся з клопотанням про витребування доказів, ухвалою суду від 14.12.2017 клопотання представника відповідача задоволено, витребувано від ГУ ДФС у Луганській області для огляду оригінали вимоги від 13.03.2017 № 187-7, корінця податкової вимоги № 187-7, поштових документів та інших документів, доданих до позовної заяви, та зупинено провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 156 КАС України (арк.спр. 59).

Ухвалою суду від 26.12.2017 поновлено провадження у справі (арк.спр. 89).

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.п.10 п.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26.12.2017 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України (арк.спр. 90).

Ухвалою суду від 26.12.2017 відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача (арк.спр. 92).

26.12.2017 за вх. № 32566/2017 відповідач звернувся з заявою про закриття провадження і залишення без розгляду адміністративного позову (арк.спр. 69-70), у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 21.02.2018 (арк.спр. 184-185).

Ухвалою суду від 18.01.2018 задоволено клопотання представників сторін про витребування доказів, витребувано від ДФС України для огляду у судовому засіданні оригінали документів, складених ДФС України в процесі розгляду скарги ФОП ОСОБА_3 від 19.05.2017 на податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № , та поштових повідомлень про вручення ОСОБА_3 рішень ДФС від 13.06.2017 № 7536/х/99-99-11-03-01-25 про продовження розгляду скарги та від 06.07.2017 № 8503/х/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, а також належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи (арк.спр. 144).

Ухвалами суду від 01.02.2018, від 21.02.2018 повторно витребовано зазначені докази від ДФС України та зупинено провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 236 КАС України (арк.спр. 156, 186).

Ухвалами суду від 21.02.2018, від 12.03.2018 поновлювалося провадження у справі (арк.спр. 163, 196).

Ухвалами суду від 12.03.2018, від 20.03.2018 зупинено провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 236 КАС України (арк.спр. 200, 219).

Ухвалами суду від 20.03.2018, від 12.04.2018 поновлено провадження у справі (арк.спр. 202, 241)

20.03.2018 за вх. № 6572/2018 відповідач звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі (арк.спр. 207-208), у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 20.03.2018 (арк.спр. 221-222).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному позові та відповіді на відзив від 15.01.2018 за вх. № 1199/2018 (арк.спр. 97-99).

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві від 26.12.2018 за вх. № 32577/2017 (арк.спр. 74-75). Так, зазначив, що вимоги про стягнення грошових коштів на підставі податкового повідомлення - рішення від 18.04.2017 № не підлягають задоволенню, оскільки воно є скасованим відповідно до приписів ст. 56.9 Податкового кодексу України. 20.05.2017 листом з рекомендованим повідомленням ОСОБА_3 подано скаргу на це податкове повідомлення - рішення, яку отримано ДФС 25.05.2017. 20.05.2017 відповідачем направлено повідомлення до ГУ ДФС у Луганській області про подання скарги, отримано позивачем 26.05.2017. У порядку та строки, передбачені статтею 56 Податкового кодексу України скарга не розглянута, тому вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Також представник відповідача послався на те, що ДФС не утворена Кабінетом Міністрів України у порядку, встановленому законом, а її положення не затверджене Кабінетом Міністрів України, ця особа не є центральним органом виконавчої влади і суб'єктом владних повноважень, тому позов подано особою, яка не є суб'єктом владних повноважень. Оскільки жодна із сторін справи не є суб'єктом владних повноважень, то справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. У відповідності до положень Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади створюються у випадках, коли їх створення передбачено положенням про центральний орган виконавчої влади, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Щоб мати повноваження, передбачені Податковим кодексом України, ГУ ДФС у Луганській області повинно бути територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, який, у свою чергу, утворений Кабінетом Міністрів України в порядку, встановленому Законом України «Про Кабінет Міністрів України» за поданням Прем'єр - Міністра України. 21.05.2014 дійсно відбулося засідання Кабінету Міністрів України, яке оформлено офіційним документом - протоколом засідання від 21.05.2014 № 30. Однак 21.05.2014 Кабінет Міністрів України не приймав ні такої постанови, ні жодних інших рішень щодо утворення ДФС. Тобто, на думку представника відповідача, Кабінет Міністрів України ніколи не утворював такого центрального органу виконавчої влади як ДФС України, а отже не може існувати і територіальних органів такої служби.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-17.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 02.07.2015 за № 0008890, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2017 № (арк. спр. 46-47).

Згідно даних інтегрованих карток платника за ФОП ОСОБА_3 рахується заборгованість на загальну суму 49010,46 грн (арк.спр. 37-39), яка складається з заборгованості зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій (КБК 21081103) в розмірі 17000,00 грн, акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (КБК 14040000) в розмірі 5010,46 грн та зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (КБК 21081500) в розмірі 27000,00 грн.

Так, заборгованість відповідача зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій (КБК 21081103) в розмірі 17000,00 грн та зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (КБК 21081500) в розмірі 27000,00 грн утворилася на підставі наступного.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Абзацом чотирнадцятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Рішенням ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області від 18.11.2016 № 000031/12-09-40/НОМЕР_1 за порушення статті 15 Закону № 481/95-ВР в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, згідно з абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до ФОП ОСОБА_3 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (арк.спр. 11-12).

Зазначене рішення отримано уповноваженою особою позивача 12.12.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 426 (арк.спр. 10), не оскаржено позивачем та є узгодженим

На підставі акта перевірки від 21.03.2017 № 58/12-32/40-02/НОМЕР_1 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» (арк.спр. 28-29), яким встановлено порушення статті 15 Закону № 481/95-ВР та п. 1 постанови від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абзацу п'ятого та абзацу чотирнадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР податковим повідомленням рішенням від 18.04.2017 № до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 27000,00 грн (арк.спр. 25-26).

Акт від 21.03.2017 № 58/12-32/40-02/НОМЕР_1 та податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № отримано уповноваженою особою відповідача 20.03.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 857 (арк.спр. 30).

В ході судового розгляду справи встановлено, що 19.05.2017 відповідачем до ДФС України направлено скаргу на податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № на суму 27000,00 грн (арк.спр. 76-78), яку отримано ДФС України 25.05.2017 (арк.спр. 79-80).

26.05.2017 ГУ ДФС у Луганській області отримано повідомлення ФОП ОСОБА_3 від 19.05.2017 про подання скарги на податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № на суму 27000,00 грн, направлене на виконання вимог пункту 56.5 статті 56 Податкового кодексу України (арк.спр. 81-82).

При вирішенні питання щодо дотримання ДФС України порядку розгляду скарги та питання щодо узгодженості спірного податкового - повідомлення рішення, суд враховує таке.

Згідно із положеннями пунктів 56.8 та 56.9 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

13.06.2017 за № 7536/х/99-99-11-03-01-25 ДФС України направлено поштою з повідомленням про вручення на адресу ФОП ОСОБА_3 та ГУ ДФС у Луганській області рішення про продовження строку розгляду скарги (арк.спр. 167), конверт повернувся за закінченням терміну зберігання (арк.спр. 168).

06.07.2017 за № 8503/х/99-99-11-03-01-25 ДФС України направлено поштою з повідомленням про вручення на адресу ФОП ОСОБА_3 та ГУ ДФС у Луганській області рішення про результати розгляду скарги, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № без змін (арк.спр. 169-170), конверт повернуто без вручення (арк.спр. 171-172).

Згідно із абзацом першим пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У відповідності з абзацами другим - четвертим пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Абзац шостий пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем у скарзі самостійно зазначено неправильну адресу - АДРЕСА_1, замість квартири 165, тобто направлення рішень в процесі розгляду скарги ДФС України здійснювалося на адресу, зазначену самим платником, тобто невручення відбулося не з вини контролюючого органу.

Поштовими документами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні, та роздруківками з АІС «Скарга» та АІС «Управління документами» (арк.спр. 127, 228-235) підтверджується, що рішення про продовження розгляду скарги та про результати розгляду скарги приймалися ДФС України та направлялися скаржнику з дотримання строків та порядку, визначеного Податковим кодексом України. Так, скарга ФОП ОСОБА_3 від 19.05.2017 надійшла до ДФС України 25.05.2017, строк розгляду скарги згідно з пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України- 15.06.2017. В межах цього строку, у відповідності з вимогами пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, 13.06.2017 ДФС України прийнято рішення про продовження розгляду скарги, тому граничний термін розгляду скарги - 23.07.2017.

Рішення про результати розгляду скарги у відповідності з положеннями статей 42 та 58 Податкового кодексу України отримано платником 11.08.2017, тому посилання представника відповідача на те, що у відповідності до абзацу другого пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України скарга вважається повністю задоволеною на користь платника, є безпідставним.

Згідно із підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

З огляду на наведене, податкове повідомлення - рішення від 18.04.2017 № є узгодженим з 11.08.2017, не оскаржено платником у судовому порядку.

Доводи представника відповідача з посиланням на статті 15 та 16 Закону № 481/95-ВР відсутність повноважень в ГУ ДФС у Луганській області на прийняття рішень про застосування санкцій, оскільки відповідач не є органом, який видає ліцензії, спростовуються тим, що у відповідності до частини четвертої статті 17 наведеного Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Таким чином, в ході судового розгляду справи підтверджено наявність узгоджених грошових зобов'язань відповідача зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в розмірі 17000,00 грн та зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 27000,00 грн, в загальному розмірі 44 000,00 грн, що підтверджується даними інтегрованих карток платника (арк.спр. 37-38).

Також судом встановлено наявність узгоджених грошових зобов'язань ФОП ОСОБА_3 акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 5010,46 грн, які виникли на підставі наступного.

У відповідності до пункті 49.2-1 статті 49 Податкового кодексу України платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов'язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктами 223.1, 223.2 статті 223 Податкового кодексу України базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю. Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Податковим повідомленням - рішенням від 16.12.2016 № , винесеним на підставі акта перевірки від 14.11.2016 № 89/12-09-40/НОМЕР_1 (арк.спр. 34-35), яким встановлено порушення платником пунктів 223.1, 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та абзацу четвертого пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн за платежем «акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» (арк.спр. 15).

Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено платнику поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, повернуто у зв'язку з закінченням терміну зберігання (арк.спр. 14), вважається врученим належним чином, не оскаржено та є узгодженим.

Залишок несплаченого боргу за цим рішенням складає 930,46 грн згідно з даними інтегрованої картки платника (арк.спр. 39).

Податковим повідомленням - рішенням від 22.02.2017 № , винесеним на підставі акта перевірки від 12.01.2017 № 2/12-09-40/НОМЕР_1 (арк.спр. 19), яким встановлено порушення платником пункту 49.2-1 та підпунктів 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та абзацу четвертого пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції у сумі 2040,00 грн за платежем «акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» (арк.спр. 16).

Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено платнику поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, отримано уповноваженою особою платника (арк.спр. 30), не оскаржено та є узгодженим.

Податковим повідомленням - рішенням від 28.03.2017 № , винесеним на підставі акта перевірки від 23.02.2017 № 6/12-32-40/НОМЕР_1 (арк.спр. 31-32), яким встановлено порушення платником пункту 49.2-1 та підпунктів 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та абзацу четвертого пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції у сумі 2040,00 грн за платежем «акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» (арк.спр. 21).

Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено платнику поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, отримано уповноваженою особою платника (арк.спр. 27), не оскаржено та є узгодженим.

Таким чином, заборгованість ФОП ОСОБА_3 з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів становить 5010,46 грн, що підтверджується даними інтегрованої картки платника (арк.спр. 39).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

ГУ ДФС у Луганській області було сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 13.03.2017 форми Ф № 187-17 (арк.спр. 36), конверт повернувся у зв'язку з закінченням терміну зберігання (арк.спр. 35).

У відповідності до вимог статей 42 та 58 Податкового кодексу України податкова вимога вважається врученою платнику належним чином, не оскаржена останнім, не відкликана та є чинною.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3. статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області щодо стягнення податкового боргу з фізичної особи-підприємця в сумі 49010,46 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Щодо посилань відповідача у відзиві від 26.12.2017 (арк.спр. 74-75) на те, що ДФС України не утворена Кабінетом Міністрів України в порядку, встановленому законом, а її положення не затверджено Кабінетом Міністрів України, тому не є центральним органом виконавчої влади і суб'єктом владних повноважень, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 "Про утворення Державної фіскальної служби" утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності 01 січня 2017 року, внесені зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, зазначеним Законом внесені зміни до статті 19-1, доповнено кодекс статтями 19-2 і 19-3, пункт 41.1 статті 41 викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Державні податкові інспекції згідно зі статтею 19-3 Податкового кодексу України здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

З 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня та вище.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Луганській області є органом державної влади, створеним на підставі Постанови КМУ від 06.08.2014 № 311 (арк.спр. 100-102).

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 27.03.2017 № 202, Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. ГУ ДФС може мати у своєму складі відокремлені структурні підрозділи, перелік яких затверджується окремим наказом ДФС. ГУ ДФС забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Луганської області (арк. спр. 103-126).

Таким чином, ГУ ДФС у Луганській області є суб'єктом владних повноважень, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до пункту 5 частини першої статті 19 КАС України.

Оцінку іншим доводам представника відповідача надано в ухвалах суду при розгляді клопотань про закриття провадження у справі (арк.спр. 184-185, 221-222).

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи відповідача є необґрунтованими, а позивач як суб'єкт владних повноважень довів обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_2) податковий борг у загальному розмірі 49 010,46 грн (сорок дев'ять тисяч десять гривень 46 коп.), з яких адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) - 17 000,00 грн, акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (код бюджетної класифікації 14040000) - 5010,46 грн, адміністративні штрафи та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (код бюджетної класифікації 21081500) - 27 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 16 квітня 2018 року.

Суддя А.Г. Секірська