Справа № 263/2045/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року справа №263/2045/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про відмову у відкритті провадження у справі від 23 лютого 2018 року у справі № 263/2045/18 (головуючи І інстанції ОСОБА_3, м. Маріуполь) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_4 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та визнання дій незаконними та протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) 21 лютого 2018 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправним і скасувати протокол серії БР № 086582 про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2018 року; визнати дії та бездіяльність відповідача незаконними, протиправними (а.с.1-5).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2018 року у відкритті провадження відмовлено (а.с.17).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав, наведених у скарзі. Вважає, що предметом її адміністративного позову, згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в рамках адміністративного провадження суд першої інстанції повинен був вирішити справу по суті (а.с. 32-38).

Суть спірних правовідносин полягає в правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, посилаючись на приписи статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що спір між сторонами виник у зв'язку зі складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «суб'єкт владних повноважень» означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, містких чи міськрайонних суддів розглядають справи про адміністративні право рушення передбачені 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративні суди не розглядають справи про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції загальних судів, щодо притягнення ними до адміністративної відповідальності особи за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що питання розгляду та надання оцінки протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності згідно з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які повинні бути розглянуті при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, є правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд апеляційної інстанції підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 17, 19, 20, 170, 249, 294, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про відмову у відкритті провадження у справі від 23 лютого 2018 року у справі № 263/2045/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_4 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та визнання дій незаконними та протиправними залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про відмову у відкритті провадження у справі від 23 лютого 2018 року у справі № 263/2045/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 13 квітня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_5