Справа № 806/2555/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2555/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника апелянта Шевчука В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Черняхович І.Е. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 10.11.2017) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів №1071 від 29.08.2017, №166 о/с від 31.08.2017, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1071 від 29.08.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказ №166 о/с від 31.08.2017 "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_2;

- поновити ОСОБА_2 (0069285) на службі в поліції на посаді начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області - з 01 вересня 2017 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що службове розслідування було проведено поверхнево та без врахування судового рішенням, яке набрало законної сили, а тому оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ №1071 від 29.08.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_2.

Визнано протиправним та скасовано наказ №166 о/с від 31.08.2017 в частині звільнення зі служби в поліції начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_2.

Поновлено ОСОБА_2 (0069285) на службі в поліції на посаді начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області - з 01 вересня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.09.2017 до 06.11.2017 у розмірі 25 936,37 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судами встановлено, що із 01.09.2003 ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України. Із 01 квітня 2017 року ОСОБА_2 працював на посаді начальника відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області 20 серпня 2017 року видано наказ №686 "Про призначення та проведення службового розслідування" щодо майора поліції ОСОБА_2 (а.с. 24). Підставою для проведення службового розслідування стало отримання УКЗ ГУНП в Житомирській області інформації про складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що у ході службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема складення 20 серпня 2017 року протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №223474 від 20.08.2017, на підставі якого винесено постанову серії АР №647627 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.28, 32). З матеріалів справи вбачається, що передумовою оформленню протоколу про адміністративне правопорушення було зупинення транспортного засобу по вул. Перемоги в м. Житомир, яким керував ОСОБА_2 та відмова останнього пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора "Drager Alkotest" на місці зупинки транспортного засобу та неможливість встановити стан алкогольного сп'яніння у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 проходити медогляд у обласному наркологічному диспансері Житомирської обласної ради.

У висновку від 28.08.2017 про результати службового розслідування зазначено, що вказана подія 20.08.2017 стала можливою через особисту недисциплінованість, негативні особисті якості майора поліції ОСОБА_2, не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов'язків поліцейського в частині неухильного дотримання Конституції України, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського (а.с. 50).

29 серпня 2017 року Наказом №1071 ОСОБА_2 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 51)

Наказом від 31.08.2017 №166 о/с майора поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (а.с. 54).

Позивач, не погоджуючись з протиправними діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач при проведенні службового розслідування стосовно позивача, діяв неправомірно, у звязку з чим накази від 29.08.2017 р. №1071 та від 31.08.2017 о/с про звільнення ОСОБА_2 є протиправними, а тому позовні вимоги задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженої Наказом МВС, від 12.03.2013, №230 (далі - Інструкція), Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006, № 3460-IV (далі - Закон №3460).

Статтею 18 Закону передбачено, що поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 1 Закону №3460 визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 7 Закону №3460, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно ст. 5 Закону №3460 встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 14 Закону №3460, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до пп.2.2.5. Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом №686 від 20 серпня 2017 року призначено проведення службового розслідування за фактом складання 20.08.2017 адміністративних матеріалів відносно начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_2 (а.с. 24).

Згідно вимог п. 5.2 Інструкції, початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Отже, службове розслідування розпочате 20 серпня 2017 року.

В ході службового розслідування було відібрано пояснення у патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_2 (а.с. 37-40) та пояснення ОСОБА_2 (а.с. 34).

З пояснень представника відповідача в суді першої інстанції слідує, що ОСОБА_2 в присутності лікаря нарколога Житомирського обласного наркологічного диспансеру відмовився проходить медичне освідування на стан алкогольного сп'яніння, а тому висновок службової перевірки є обґрунтованим. Зазначив, що 21.08.2017 за вих. №2634/12/01-2017 було Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Житомирській області було направлено запит на ім'я головного лікаря Житомирського обласного наркологічного диспансеру з проханням повідомити про результати токсикологічного дослідження крові, відібраної медичними працівниками 20.08.2017 у майора поліції ОСОБА_2 на вміст алкоголю (а.с. 36). Доказів отримання відповіді на зазначений запит від 21.08.2017 представником відповідача до суду не надано.

При дослідженні висновку про результати службового розслідування щодо ОСОБА_2 встановлено, що особи, які проводили службове розслідування прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №223474 від 20.08.2017, за яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а також пояснень інспекторів, які склали вказаний протокол. Суд відмічає, що складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише суб'єктивним твердженням працівників патрульної поліції про вчинення позивачем правопорушення. Лише судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення можливо встановити вину особи, оскільки таке рішення приймається із повним з'ясуванням усіх обставин адміністративного правопорушення та дотриманням прав та законних інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено рішенням суду, що набрало законної сили.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам по собі факт складення протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить про доведеність вини у його вчиненні, отже в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення не з'ясовані, вина позивача належним чином не доведена.

Крім того, судами з'ясовано, що постановою Богунського районного суду від 28.08.2017 у справі №295/9369/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (дійсного до 15.12.2017), обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, комісією, яка проводила службове розслідування, даний факт не прийнято до уваги. Особи, які проводили службове розслідування зробили висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі лише Протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 5.3 Інструкції, завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

З матеріалів службового розслідування вбачається, що висновок сформовано 28 серпня 2017 року, а тому службове розслідування вважається завершеним саме 28.08.2017, а не 23.08.2017, як це зазначено на титульному аркуші матеріалів службового розслідування (а.с. 23).

З огляду на встановлені обставини та документально підтверджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при проведенні службового розслідування та прийнятті висновку за його результатами не було взято до уваги попередня служба ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ та Національній поліції України (загальний стаж 14 років), службова характеристика, невизнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації та встановлення судовим рішенням відсутності у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Наказом №1071 від 29 серпня 2017 року за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог нормативно-правових актів, недотримання норм професійної та службової етики, порушення обов'язку бути прикладом у дотриманні громадського порядку, негідному поводженні у позаслужбовий час накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_2 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

При цьому, в матеріалах справи міститься службова характеристика на ОСОБА_2 за підписом т.в.о. начальника СУ ГУНП в Житомирській області в якій зазначено виключно позитивні якості ОСОБА_2 (а.с. 72).

Згідно приписів ст. 14 Закону №3460 при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що службове розслідування проведене в короткий термін, без з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку та без врахування рішення суду, яким встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 12 Закону №3460 на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону №3460 звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 77 Закону Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв'язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Наказом №166 о/с від 31.08.2017 ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 54).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки службове розслідування проведене без з'ясування всіх обставин справи дисциплінарного проступку та без врахування рішення суду, яким встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

При обчисленні середньоденної заробітної плати та визначенні тривалості вимушеного прогулу, суд виходив з відповідної кількості робочих днів. Крім того, згідно Довідки про доходи ОСОБА_2 за липень, серпень 2017 року, наданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Житомирській області від 30.10.2017 №1674/29/02-2017 (а.с. 55), середньоденне грошове забезпечення позивача складає 387,11 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 25 936,37 грн. (67 робочі дні х 387,11 грн.)

За таких обставин, висновки суду першої інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги їх не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "18" квітня 2018 р.