Справа № 310/1506/18
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1506/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур О.В. про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування, мотивуючи свої вимоги наступним. 22 лютого 2018 року позивач рухався по 612 км автодороги М14 Одеса - Новоазовськ, з ним в автомобілі їхали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 обігнав поліцейський автомобіль, а на 616 км вказаної автодороги побачив ввімкнені проблискові маячки поліцейського автомобіля та зупинився. На вимогу поліцейського пред'явив посвідчення водія та документи на автомобіль. Після двох годин суперечки, поліцейський звинуватив позивача в тому, що він здійснив обгін на мосту, хоча до цього жодного звинувачення щодо обгону на мосту не висував. ОСОБА_1 зателефонував до служби автомобільних доріг Донецької області і йому повідомили, що на 614 км автомобільної дороги мостів немає. Поліцейський відмовив позивачу надати письмові пояснення, а при намаганні написати їх на окремому аркуші пригрозив застосуванням сили. Ділянка дороги на 614 км автодороги М-14 не має мостів, місце, де позивач здійснив обгін, має переривчасту дорожню розмітку, яка не забороняє здійснювати обгін. Жодного забороняючого чи обмежуючого дорожнього знаку на вказаній ділянці дороги не встановлено. Позивач діяв в межах правил дорожнього руху, однак його пояснення відповідачем проігноровано та складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про порушення ОСОБА_1 п. 14.6 «г» ПДР України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Просив визнати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 443882 від 22 лютого 2018 року протиправною та скасувати її.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з наступних підстав. 22 лютого 2018 року позивач рухався по 612 км автодороги М14 Одеса - Новоазовськ, його було зупинено поліцейськими та винесено постанову про порушення п. 14.6 «г» ПДР України, за що накладено штраф в розмірі 425 грн. Постанову складено в поліцейському автомобілі без присутності ОСОБА_1 Позивач заперечував проти порушення, намагався написати пояснення, але відповідач сказав, що він не має такого права Вважає, що ним правила дорожнього руху не порушені, він дійсно обігнав поліцейський автомобіль, але на вказаній в протоколі ділянці дороги переривчаста розмітка дороги, міст та знаки, що забороняють обгін, відсутні. Просив визнати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною та скасувати її.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав та пояснив наступне. Позивач рухався по автодорозі М14 Одеса - Новоазовськ, обігнав поліцейський автомобіль та був зупинений відповідачем. Між сторонами виникла суперечка, у відношенні позивача винесено постанову про порушення п. 14.6 «г» ПДР України та накладений штраф в розмірі 425 грн. З порушенням ОСОБА_1 не згодний, намагався довести це відповідачу, але останній його не бажав слухати, не надав можливості написати пояснення. Позивачем здійснено обгін на ділянці дороги яка не є мостом, розмітка дороги - переривчаста смуга, знаки, що забороняють обгін, відсутні. Згідно п. 1.7 розділу 34 ПДР України переривчасту лінію з короткими штрихами і рівними їм проміжками перетинати дозволяється з будь-якого боку. Твердження відповідача в частині, що на вказаній ділянці дороги знаходились огородження, які є ознакою мосту, в даному випадку є помилковими. Згідно з п. 8.6. ПДР України дорожнє обладнання застосовується як допоміжний засіб регулювання дорожнього руху, відповідно до п.п. 8.6 «ґ» до нього належать: дорожні огородження на мостах, шляхопроводах, естакадах, насипах та інших небезпечних ділянках доріг. Огородження на вказаній в протоколі ділянці дороги не є інженерною спорудою (мостом) в розумінні ДСТУ 2587-94. Просив визнати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення незаконною та скасувати її.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на адміністративний позов, в якому просив справу розглянути без його участі, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. 22 лютого 2018 року під час патрулювання відповідачем на 616 км траси М14 Одеса-Новоазовськ ним було помічено транспортний засіб Мерседес Бенц Е 220, водій якого здійснив обгін іншого транспортного засобу на мосту, що заборонено ПДР України, чим порушив п. 14.6 «г» вказаних правил, транспортний засіб було зупинено. На вимогу поліцейського водій надав необхідні документи. Позивачу були роз'яснені його права та вчинене ним правопорушення. Вказані обставини записані на бодікамеру інспектора. Відповідно до ст. 251 КУпАП зазначений відеозапис та пояснення позивача є належними та допустимими доказами. Поліцейським винесено постанову відносно ОСОБА_1 та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Правопорушник ознайомився зі змістом постанови та поставив підпис про отримання її копії. Вважає, що позивачем не надано суду жодного доказу на обґрунтування своєї позиції, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28 лютого 2018 року серії АР № 443882, винесеної інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігуром О.В., 28 лютого 2018 року о 13 год. 05 хв. в Мангушевському районі Донецької області на на 616 км. траси М14 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснив обгін в місці, де це заборонено, а саме - на мосту, чим порушив п.п. 14.6 «г» ПДР України. Позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає про те, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно вимог ст. 77 ч. 1 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 вказаної статті свідчить про те, що якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

П. 1.7 розділу 34 ПДР України встановлено, що переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками позначає смуги руху, а також напрямок головної дороги в межах перехрестя. Лінію перетинати дозволяється з будь-якого боку.

Відповідно до п. 8.6. вказаних правил дорожнє обладнання застосовується як допоміжний засіб регулювання дорожнього руху. Згідно з п.п. «ґ» до нього належать: дорожні огородження на мостах, шляхопроводах, естакадах, насипах та інших небезпечних ділянках доріг.

Судом досліджено диск відеофіксації з місця адміністративного правопорушення, наданий відповідачем. З відеозапису вбачається, що, дійсно водій автомобіля Мерседес Бенц Е 220 ОСОБА_1 здійснив обгін іншого транспортного засобу, але цей обгін було здійснено не на мосту, а на ділянці дороги, де полоси руху розділені переривчастою смугою з короткими штрихами і рівними їм проміжками.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що обгін ОСОБА_1 було здійснено не на мосту або на ділянці дороги, де обгін заборонено. Працівники ДАІ не надали можливості позивачу надати пояснення в протоколі або в окремому документі.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що позивача не правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а наданий відповідачем в якості доказу диск з відеофіксацією з місця адміністративного правопорушення та пояснення свідків свідчать про відсутність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 443882 від 22 лютого 2018 року, складену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Вірченко