Справа № 727/8404/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8404/17
Провадження № 2-а/727/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

за участю сторін:

- представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

- представника відповідача виконкому Чернівецької міської ради - Юзьків М.В.

- третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача виконавчого комітету Чернівецької міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу квартири від 29.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. Посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 та складається з 2-х кімнат площею 32,9 кв.м., у тому числі одна кімната площею 13,4 кв.м., друга - площею 19,5 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору площею 8,6 кв.м., комори площею 0,5 кв.м., веранди площею 7,0 кв.м., загальна площа квртири становить - 59,7 кв.м.; квартира має окремий вхід із двору загального користування будинковолодіння. Зазначає, що в 2016 році, він як власник квартири звернувся до проектувальної організації ТОВ «Гранд - Проект» щодо можливості переобладнання належної йому квартири під стоматологічний кабінет та згідно даних містобудівного розрахунку із технічним заключенням вказаної проектної організації було установлено можливість здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_2 під стоматологічний кабінет, з посиланням на те, що реконструкція не вплине негативно на стан основних несучих конструкцій і будинку в цілому; не зашкодить його подальшій експлуатації та ним було отримано проектувальною установою погодження такої реконструкції квартири під стоматологічний кабінет за №15/888 від 21.02.2017 року. А, оскільки було установлено, що будинок знаходиться в історичному центрі м. Чернівці, на його звернення з відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради також було отримано погодження на проведення реконструкції квартири під стоматологічний кабінет від 20.12.2016 року №1532/768. Вказує, що його звернення до співвласників будинку, т.б. мешканців сусідніх квартир позитивного результату не дало, жодний з співмешканців йому згоди не реконструкцію не надав, у зв»язку із чим, він звернувся до виконавчого комітету Чернівецької міської ради; проте п. 2 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №254/10 від 17.05.2017 року йому було відмовлено у наданні дозволу на переобладнання (реконструкцію) приміщення його квартири під стоматологічний кабінет за відсутністю згоди співвласників суміжних житлових квартир. На його думку рішення виконкому Чернівецької міської ради №254/10 від 17.05.2017 року є таким, що порушує його права, як власника квартири оскільки права інших мешканців не порушуються, а останні суто з принципових позицій не дозволяють йому реалізувати усі правомочності власника щодо користуванням приміщенням на власний розсуд. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі клопотання учасника процесу - відповідача згідно ухвали суду від 15.11. 2017 року до участі в справі на стороні відповідача було залучено третіх осіб без самостійних вимог, на стороні відповідача без самостійних вимог: - ОСОБА_13, ОСОБА_30, ОСОБА_8, ОСОБА_14, та в її інтересах законних представників ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Світязь»; решта залучені на підставі їх заяв відповідно до ухвали суду від 01.02. 2018 року.

07.12.2017 року позивачем ОСОБА_27, в інтересах якого діють представники ОСОБА_31, ОСОБА_28 було уточнено позовні вимоги і в письмовій заяві просять скасувати п. 5 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 254/10 від 17.05. 2017 року щодо відмови ОСОБА_27 в наданні дозволу на переведення приміщень квартири АДРЕСА_3 під стоматологічний кабінет та зобов»язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради розглянути повторно вказане питання і прийняти рішення щодо надання дозволу на переведення приміщень квартири АДРЕСА_3 під стоматологічний кабінет.

Відповідач та треті особи суду надали заперечення проти позову.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відомостей про поважність причини неявки суду не надав, захист своїх інтересів в судовому засіданні доручив представляти представникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які відповідно в наданих суду поясненнях підтримали заявлені позовні вимоги їх довірителя.

Представник відповідача виконавчого комітету Чернівецької міської ради, за довіреністю Юзьків М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись в наданих суду поясненнях на обставини викладені в запереченнях (відзиві) проти позову.

Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги відповідно також не визнали, просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: - ОСОБА_13, ОСОБА_14, та в її інтересах законних представників ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, представник Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Світязь» в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх відповідно, до суду поступили письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністі.

Заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заперечення, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані учасниками процесу в їх сукупності, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ст. 6 цієї Конвенції визнає право людини на доступ до правосуддя. Це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру порушення, яке мало місце. Способи захисту обираються самим позивачем. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі продажу квартири від 29.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрованого 29.11.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 101 (а.с.9 - 11). Квартира АДРЕСА_1 має окремий вхід з двору будинку і складається з 2-х кімнат площею 32,9 кв.м., у тому числі одна кімната площею 13,4 кв.м., 2друга кімната площею 19,5 кв.м., кухня площею 7,1 кв.м., ванна кімната площею 2,4 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м., комори площею 0,5 кв.м., веранди площею 7,0 кв.м., квартира, загальною площею 59,7 кв.м. (а.с.12). Проектувальною організацією ТОВ «Гранд - Проект» на замовлення 54/2016, було виготовлено містобудівний розрахунок з технічним висновком про можливість реконструкції квартири АДРЕСА_1 (а.с.7-27), відповідно до якого реконструкція квартири №9 під стоматологічний кабінет в житловому будинку по АДРЕСА_1 можливе, з дотриманням всіх будівельних норм та правил та погодити його у встановленому порядку.

Управління ДСНС України в Чернівецький області №15/888 від 21.02.2017 року розглянувши звернення позивача ОСОБА_2, не заперечувало проти реконструкції квартири під стоматологічний кабінет (а.с.29).

У відповідності до висновку щодо розгляду містобудівного розрахунку з технічним висновком на можливість реконструкції квартири АДРЕСА_1 під стоматологічний кабінет в житловому будинку по АДРЕСА_1 від 20.12.2016 року №1532/768, відділ охорони культурної спадщини міської ради не заперечував щодо реконструкції квартири в стоматологічний кабінет за умови укладення охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини (ст.23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (а.с.28), проте не було перевірено чи мають квартири позивача власників суміжних квартири спільні огороджувальні конструкції (внутрішні перегородки, спільні плити перекриття) по периметру квартир, зміна яких, у разі переведення спірних квартир до об'єктів нежитлового фонду та подальшому проведенні реконструкції, може призвести до порушення цілісності будинку, тобто до порушення права власності інших власників квартир в будинку, не було встановлено при проведенні реконструкції квартири в стоматологічний кабінет порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Крім наведеного, судом установлено, що відповідно до пункту 2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №254/10 від 17.05.2017 року, позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у наданні дозволу на переведення (реконструкцію) приміщень квартири під стоматологічний кабінет в зв'язку із відсутністю згоди власників суміжних житлових квартир (а.с.30).

Треті особи, залучену до участі в справі є співвласниками будинку АДРЕСА_1, що вбачається з досліджених довідок про склад сімей, відповідно третіх осіб та відомостей інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та витягів з Державного реєстру правочинів.

З відповідей відділом охоронної культурної спадщини від 21.12. 2017р., Департаменту ЖКГ Чернівецької міськради від 28.12. 2017 року на колективне звернення мешканців будинку АДРЕСА_2 щодо проведеного ремонту власником кв. 9 ОСОБА_2 чітко вбачається, що власником квартири виконувалися роботи з демонтажу підлоги і приладів опалення, і те, що будинок вказаний який перебуває на обліку охоронної культурної спадщини після реконструкції наведеної квартири позивача, з врахуванням висновків експертного заключення не вплине на будинок в цілому, а отже було надано позитивний висновок відділом охоронної культурної спадщини і відноситься до категорії добре. Натомість з обставин відзивів співвласників вищенаведеного будинку, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_19, ОСОБА_16 ОСОБА_29 та інших вбачається, що будинок старий і після початку будівельних робіт в підвальному приміщенні позивачем, булі фундаменту будинку з»явилися тріщини. Мешканці будинку вважають дії позивача незаконними про що звернулися з колективним поясненням у якому зазначають допущені позивачем порушення та вказують нате, що двір входу до квартири позивача являється двором спільного користування, а тому на їх думку не може бути двором для відвідувань сторонніх осіб. Дане було підтверджено в судовому засіданні третіми особами ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_32,, які також пояснили, що ОСОБА_2 вже в підвальному приміщенні здійснено будівельні роботи які вплинули на стан основних несучих конструкцій будинку, з»явилися тріщини і звернули увагу при цьому, що все це виникло після висновків на які посилаються представники позивача.

У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ч.2 ЦК України, власник квартири може на власний розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарних - технічних вимог і правил експлуатації будинку. Разом з цим, передбачено вимогами ст. 41 Конституції України, що власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; власник здійснюючи свої права повинен не завдавати шкоду навколишньому середовищу, не порушувати права і охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держав; право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом, особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, являється власником цієї речі. Однією із основних вимог до містобудівної діяльності є урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування». У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватись за рішенням виконавчого комітету обласної і міської ради передбачено ст. 7 ч.2, ст. 8 ч. 1 ЖК України.

Згідно ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, відповідно до ст. 383 ч.2 ЦК України. У відповідності з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для ви користування як єдиного цілого за умовою, що ці зміни не призведуть до порушень прав власності інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 19 ч.2 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень виконавчих органів міської ради належить в тому числі і делеговані щодо здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень визначені (пункт 1.4.) Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, згідно яких переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Не допускається переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Крім того, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності, даних документів позивачем не було надано.

Рішенням Чернівецької міської ради VI скликання від 31.01.2013 № 741 затверджено Положення про порядок переведення житлового приміщення (житлового будинку) у нежитлове під розміщення об'єктів невиробничої сфери та нежитлового приміщення у житлове в місті Чернівцях, відповідно до якого для отримання дозволу на переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об'єктів невиробничої сфери або нежитлових приміщень у житлові приміщення власники (юридична або фізична особа) цих приміщень (квартир, будинків) звертаються із відповідною письмовою заявою, підписаною власником (співвласниками) або уповноваженою особою власника приміщень подається в Центр надання адміністративних послуг в приміщенні Дозвільного центру Чернівецької міської ради.

Зазначено у п.2.1.3. Положення, що вимоги до оформлення документів з питання переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об'єктів невиробничої сфери до заяви додаються такі документи, зокрема, передбачено, що заявником подається засвідчена власником або балансоутримувачем згода власників суміжних житлових приміщень (блокованих будинків, квартир) з житловим приміщенням (блокованим будинком, квартирою), яке пропонується перевести у нежитлове. У випадку, коли в житловому будинку є приватизовані квартири, при реконструкції приміщень такого будинку з використанням місць загального користування (сходові клітини, колясочні та інші приміщення загального користування) будинку необхідна згода власників приватизованих квартир, які користуються цими приміщеннями.

Підставою для відмови у наданні дозволу на переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об'єктів невиробничої сфери і нежитлових приміщень у житлові приміщення є відсутність документів, зазначених в п.п. 2.1.3, 2.1.4. цього Положення у відповідності до п.3.2.2 Положення (а.с.43-51). Крім цього, в судовому засіданні установлено, що власники суміжних квартир не бажають надати згоду на вищенаведене перепланування. Згідно зі ст.391 ЦК власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 6, 8 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається.

Згідно зі ст.379 ЦК житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та надані для постійного проживання в них. Житло є специфічним об'єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та непорушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно ст.19 ч.2 Конституції України та ст.2 ч.3 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Вимогами ст. 77 ч. 1 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-, - ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_14, та в її інтересах законних представників ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Світязь» про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, а саме: скасувати п. 2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №254/10 від 17.05.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 в наданні дозволу на переведення приміщень квартири АДРЕСА_5 під стоматологічний кабінет та зобов'язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради розглянути повторно вказане питання і прийняти рішення щодо надання дозволу на переведення приміщень квартири АДРЕСА_5 під стоматологічний кабінет - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слободян Г.М.