Справа № 761/39513/17
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/267/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

В позовних вимогах позивач просить: визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років неправомірними; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період навчання в Новоросійському вищому інженерно-морському училищі Камчатського морського пароходства з 01.09.1978 року по 27.07.1983 року, що складає 4 роки 10 місяців 27 днів; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років з дати звернення, а саме з 13.09.2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.09.2017 року він звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Шевченківського відділу обслуговування громадян щодо призначення пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

09.10.2017 року позивач отримав лист-відповідь, вих. №56995/05, відповідно до якого йому повідомили, що згідно поданих документів його страховий стаж становить 28 років 5 місяців 25 днів, з них спеціального стажу - 8 років 10 місяців 2 дні при необхідних 12 років 6 місяців, тому в призначенні пенсії за вислугою років було відмовлено.

Позивач зазначає, що відповідачем не було враховано навчання в Новоросійському вищому інженерно-морському училищі Камчатського морського пароходства з 01.09.1978 року по 27.07.1983 року, що давало б позивачу право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки спеціальний стаж складає 4 роки 10 місяців 27 днів.

Такі дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві згідно доводів позивача є протиправними.

Позивач вважає відмову відповідача безпідставною та такою, що порушує право на пенсійне забезпечення. Так як на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, йому виповнилося 56 років та він мав необхідний загальний та пільговий стаж для призначення пенсії.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідачу у передбаченому законом порядку було направлено позовну заяву та надано строк для подачі письмових заперечень проти позову.

З письмових заперечень представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, вважає позовні вимоги необгрунтованими, посилаючись на те, що 13.09.2017 року позивач звернувся із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно поданих документів та записів в трудовій книжці страховий стаж позивача становить 28 років 5 місяців 25 днів з яких стаж на посадах, що дають право на вислугу років становить 8 років 10 місяців 2 дні. Оскільки спеціальний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років менший 12 років 6 місяців, тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

А тому у відповідності до положень ст.205 КАС України суд продовжив розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вислухавши представника позивача, врахувавши заперечення представника відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Пунктом 2 розділу XV „Прикінцеві положення" Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " передбачено, що право на пенсію за вислугу років визначається відповідно до законодавства, що діяло раніше, тобто пенсія за вислугу років призначається згідно із Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», якою передбачені гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно-технічного навчального закладу, встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту», в якій визначаються типи професійно-технічних навчальних закладів, до професійно-технічних навчальних закладів належать:

професійно-технічне училище відповідного профілю;

професійне училище соціальної реабілітації;

вище професійне училище;

професійний ліцей;

професійний ліцей відповідного профілю;

професійно-художнє училище;

художнє професійно-технічне училище;

вище художнє професійно-технічне училище;

училище-агрофірма;

вище училище-агрофірма;

училище-завод;

центр професійно-технічної освіти;

центр професійної освіти;

навчально-виробничий центр;

центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів;

навчально-курсовий комбінат;

навчальний центр;

інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Як встановлено в судовому засіданні, 13.09.2017 року позивачем було подано заяву про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» до Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Києві.

При зверненні із заявою про призначення пенсії були надані наступні документи: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія паспорта, копія трудової книжки, копія диплому про навчання, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року, довідка Петропавловсько-Камчатського міського архіву №2751-3/01 від 25.07.2017 року, довідка АСК «УКРРІЧФЛОТ» №02-45/132 від 05.07.2017.

Листом від 09.10.2017 року за №56995/05 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_2, що згідно поданих документів страховий стаж ОСОБА_2 становить 28 років 5 місяців 25 днів, з них спеціального стажу - 8 років 10 місяців 2 дні з необхідних 12 років 6 місяців. Оскільки спеціальний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років у позивача менший 12 років 6 місяців, тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає.

У листі від 04.01.2018 року за №261/05 Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України у м. Києві зазначено, що спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, розрахований на підставі довідок про уточнення стажу, а саме: довідка видана Петропавловсько-Камчатським міським архівом №2751-3/01 від 25.07.2017 року, згідно якої зараховано спеціальний стаж з 19.09.1983 року по 09.09.1987 року - 3 роки 11 місяців 13 днів та довідка видана АСК «УКРРІЧФЛОТ» №02-45/132 від 05.07.2017, згідно якої зараховано спеціальний стаж з 22.09.1987 року по 17.01.1994 року, крім періодів, що не відносяться до пільгового стажу, які зазначені в довідці - 4 роки 10 місяців 19 днів.

Однак при розрахунку права на пенсію по вислузі років відповідачем не було враховано період навчання в Новоросійському вищому інженерно-морському училищі Камчатського морського пароходства з 01.09.1978 по 27.07.1983 року, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці та копією диплома НОМЕР_1 та складає 4 роки 10 місяців 27 днів.

Судом встановлено, що загальний пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії складається з наступних періодів:

- спеціальний стаж з 01.09.1978 по 27.07.1983 року (навчання в Новоросійському вищому інженерно-морському училищі Камчатського морського пароходства) - 4 роки 10 місяців 27 днів.

- спеціальний стаж з 19.09.1983 року по 09.09.1987 року (робота на ОАО «Камчатское морское пароходство») - 3 роки 11 місяців 13 днів;

- спеціальний стаж з 22.09.1987 року по 17.01.1994 року, крім періодів, що не відносяться до пільгового стажу, які зазначені в довідці (робота на Запорізькому суднобудівному-судноремонтному заводі) - 4 роки 10 місяців 19 днів, що загалом складає 13 років 8 місяців 21 день.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент звернення із заявою про призначення пенсії 13.09.2017 року позивачу виповнилось 56 років, страховий стаж ОСОБА_2 становив 28 років 5 місяців 25 днів, з них спеціального стажу - 13 років 8 місяців 21 день.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Тобто, спірне рішення відповідача прийняте без повного з'ясування обставин та інших документів наданих позивачем. У відповіді Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Києві не зазначено законодавчих підстав не врахування періоду навчання у вищому професійному училищі. Тобто, пенсійний орган у спірному рішенні не давав оцінку документам та не обґрунтував своє рішення.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мав необхідний вік, трудовий стаж, стаж який необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, надав всі необхідні документи, водночас відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугою років неправомірними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період навчання в Новоросійському вищому інженерно-морському училищі Камчатського морського пароходства з 01.09.1978 року по 27.07.1983 року, що складає 4 роки 10 місяців 27 днів.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років з дати звернення - 13.09.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 березня 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула