Справа № 242/1284/18
Суддя: Переясловська Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/1284/18
Провадження № 2-а/242/125/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Переясловської Ю.А.., при секретарі Островерховому Д.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Селидівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року, позивач звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, 17 березня 2018 року на власному автомобілі ВАЗ 2109, номерний знак 443-62ЕВ, рухалась по вулиці К. Маркса. Почула звуковий сигнал, що подав автомобіль поліції, почала знижувати швидкість та наближатись до узбіччя. Автомобіль поліції обігнав позивача та зупинився по вул. К. Маркса навпроти будинку № 11 поперед позивача, чим виключив можливість для проїзду автомобіля. Після зупинки поліцейський СРПП № 4 Селидівського ВП лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшла до позивача, та пояснила, що зупинка під знаком 3.34 «зупинка заборонена», чим порушила вимоги 8.4 (в) Правил дорожнього руху. На підставі цього, співробітник поліції виніс постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 904902 від 17 березня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255 грн., у звязку з чим, просить постанову скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії НК № 904902 від 17.03.2018 року вбачається, що поліцейський ОСОБА_2 вважає, що водій ОСОБА_1. 17.03.2018 року о 16 годині 00 хвилин в Донецькій області, м. Селидове вул. К.Маркса керувала транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак 443-62ЕВ, здійснила зупинку під знак 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила вимоги 8.4 (в) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Положеннями ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підпунктом «б» пункту 8.4 Правил дорожнього руху передбачено, що заборонені знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Слід зазначити, що обєктивна сторона адміністративного правопорушення, в аспекті ст. 122 ч. 1 КУпАП, виражається в активних діях порушення вимог дорожніх знаків.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість в судове засідання, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача з приводу того, що ОСОБА_1 не порушувала вимоги дорожнього знаку, відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, натомість, відповідачем не спростовано, що оскаржувана постанова була винесена без доказової бази, без понятих, свідків, зясування усіх обставин справи, які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення від 17.03.2018 року серії НК № 904902 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 85400, АДРЕСА_1) до поліцейського РРПП № 4 Селидівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Пушкіна, б.7) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії поліцейського РРПП № 4 Селидівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 904902 від 17.03.2018 року та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанову поліцейського РРПП № 4 Селидівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія НК № 904902 від 17.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя