Справа № 156/212/16-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/8127/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з'явився

представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_4 на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року (суддя Шмідт С.А. м. Горохів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 94 від 24.07.2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул. Заводська, 12»,-

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2016 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області та просила визнати незаконним та скасувати рішення виконкому цієї ради № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул.Заводська,12».

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_2. Вищевказаним рішенням відповідача було вирішено збільшити загальну площу квартири ОСОБА_4 під НОМЕР_2 з 31,82 кв.м. до 42,76 кв.м. за рахунок зменшення загальної площі квартири ОСОБА_7 (матері позивача) під НОМЕР_1 з 82,59 кв.м. до 67,18 кв.м. Позивач вважає вищевказане рішення незаконним, оскільки воно прийняте без врахування її думки та думок інших жителів квартири НОМЕР_1, а також в порушення вимог п.п.2.1, 3.2 СНіП, ст.ст.100, 101 ЖК України, ст.22 Закону України «Про забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення». Крім того, позивач зазначає, що спірне рішення приймалося у 2008 році на підставі протоколу зборів кооперативу «Єдність», оскільки ОСОБА_4 на той час була його членом і жильцем комунальної квартири НОМЕР_1. Проте ОСОБА_4 у 2008 році вибула з членів кооперативу, оскільки стала проживати у приватному будинку, що знаходиться за іншою адресою, і на даний час в цій квартирі ніхто не проживає. Позивач вважає, що оскільки спірне рішення стосувалося прав та обов'язків ОСОБА_4, то з моменту її вибуття у приватне помешкання це рішення мало б припинити свою дію. Позивач дізналася про існування спірного рішення у 2016 році, а саме тоді, коли дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_8 звернулася до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_5 про усунунення перешкод в користуванні квартирою НОМЕР_1. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить поновити їй процесуальний строк для звернення до суду, визнати незаконним та скасувати рішення Іваничівської селищної ради № 94 від 24 липня 2008 року.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року до участі у справі було залучено як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_4.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул. Заводська, 12». Стягнуто з Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області на користь ОСОБА_5 701,20 грн. судового збору.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, вважає дану постанову неправомірною, винесеною з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зокрема зазначає, що оскільки ОСОБА_5 не є членом кооперативу, а її право на проживання та користування квартирою є похідним від права члена кооперативу «Єдність», тому вона відповідно не має права на оскарження рішення виконкому Іваничівської селищної ради №94 від 24 липня 2008 року, а тому відповідно, є неналежним позивачем у даній справі. Крім того, у провадженні Нововолинського міського суду знаходиться судова справа №2-а-2/11 провадження №2-а/165/18/17 за позовом ОСОБА_7 до Іванічівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСББ «Незабудка-12», про визнання дій неправомірними. Також апелянт звертає увагу на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Крім вищезазначеного, апелянт зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 квітня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2011 року у справі №2а/903/10/0370 залишено без змін. Даною ухвалою було відмовлено в задоволенні позову прокурора Іваничівського району Волинської області до виконавчого комітету Іваничівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення №94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул. Заводська,12». Тобто даним рішенням констатовано, що спірне рішення Іваничівської селищної ради прийнято у відповідності до вимог закону і підстави для його скасування відсутні. У постанові Волинського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2010 року встановлено факт, що ОСОБА_7 і її дочка ОСОБА_5 були ознайомлені з даним рішенням загальних зборів кооперативу «Єдність» про те не оскаржували його. Таким чином, приймаючи рішення №94 від 24 липня 2008 року відповідач діяв на підставі та в межах наданих законодавством повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 15 від 27 лютого 2006 року «Про затвердження рішення житлової комісії по розподілу житлової площі відповідно до кількості сімей в гуртожитку по вул.Заводській,12» (а.с.68) затверджено список громадян, які мають право на житло після проведення реконструкції гуртожитків та набуття статусу багатоквартирного будинку, та вирішено замовити проектно-кошторисну документацію на реконструкцію гуртожитку для набуття статусу багатоквартирного житлового будинку. Згідно вищевказаного списку сім'ї ОСОБА_8, яка складається з 5-и осіб, виділено три кімнати площею від 40,0 кв.м. до 68,0 кв.м., сім'ї ОСОБА_18, яка складається з 2-х осіб, - одну кімнату площею від 16,0 кв.м. до 27,3 кв.м..

Рішенням Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 32 від 20 лютого 2007 року «Про затвердження розподілу площі квартир по вул.Заводська,12» (а.с.8) було затверджено розподіл загальної площі між членами кооперативу «Єдність» по вул.Заводській,12, де ОСОБА_4 виділено 31,82 кв.м., а ОСОБА_10 - 82,59 кв.м.

Із протоколу зборів членів кооперативу «Єдність» від 02 грудня 2007 року (а.с.9-10) вбачається, що вищевказані збори вирішили після виготовлення проектно-кошторисної документації провести розподіл квартир по вул.Заводській,12 між членами кооперативу згідно рішення виконкому Іваничівської селищної ради № 15 від 27 лютого 2006 року. Зборами попереджено усіх засновників про необхідність переселитися згідно розробленого плану реконструкції квартир та приступити до будівельних робіт по реконструкції згідно плану і дозволу на виконання робіт від 29 липня 2007 року № 30. Термін робіт - 14 діб.

Згідно довідки про склад сім'ї № 1228 від 02 вересня 2008 року, виданої ВУЖКГ смт.Іваничі (а.с.131), в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровано 6 осіб, а саме: ОСОБА_5 (наймач), ОСОБА_11 (син), ОСОБА_10 (батько), ОСОБА_7 (мати), ОСОБА_12 (сестра), ОСОБА_13 (дід).

Довідкою про склад сім'ї № 1183 від 13 травня 2016 року, виданою ВУЖКГ смт.Іваничі (а.с.69), стверджується, що в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровано 8 осіб, а саме: ОСОБА_5 (уповноважений власник, співвласник), ОСОБА_14 (син), ОСОБА_11 (син), ОСОБА_10 (батько), ОСОБА_7 (мати), ОСОБА_15 (сестра), ОСОБА_16 (племінник), ОСОБА_17 (племінник).

Рішенням Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по Заводська, 12» (а.с.123, 152) було внесено зміни до п.2 рішення виконкому цієї селищної ради № 32 від 20 лютого 2007 року «Про затвердження розподілу площ квартир по вул. Заводській, 12», а саме викладено цей пункт в такій редакції: «Збільшити загальну площу житла ОСОБА_4 з 31,82 кв.м. до 42,76 кв.м., зменшити загальну площу житла ОСОБА_7 з 82,59 кв.м. до 67,18 кв.м.», а також затверджено протокол загальних зборів кооперативу «Єдність» від 11 червня 2008 року (а.с.6, 130).

Вважаючи дане спірне рішення незаконним та таким, що прийняте відповідачем без належного обґрунтування та без повідомлення і без згоди сім'ї ОСОБА_7, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що внаслідок ухвалення виконкомом Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області рішення № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул.Заводська,12» відповідачем фактично було надано дозвіл на зменшення житлової площі членів сім'ї позивача, при чому таке рішення було прийнято без з'ясування волі позивача на перепланування жилого приміщення, що призвело до суттєвого порушення її прав та інтересів, і тому вищевказане рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо можливості задоволення позову, виходячи з наступного.

При розгляді позовних вимог, суд повинен дослідити факт дійсного порушення прав, свобод, інтересів особи, котра звернулась до суду за захистом прав, свобод та інтересів у разі порушення їх відповідачем у публічно-правових відносинах. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод та інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року у справі № К-7452/09-С та постанові Верховного Суду України від 03.02.2015 року у справі № 21-617а14.

З огляду на первинні матеріали справи, колегія суддів вважає, що інтереси позивача не порушені оскаржуваним рішенням. На момент прийняття спірного рішення виконкомом Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області рішення № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул.Заводська,12» був створений кооператив «Єдність» членами якого перебували ОСОБА_7 - матір ОСОБА_5 та ОСОБА_4- матір ОСОБА_8. Зі змісту копії протоколу №5 від 23.08.2008 року ( а.с. 12) встановлено про виведення з членів кооперативу «Єдність» ОСОБА_7 та введення до складу кооперативу «Єдність» позивача ОСОБА_5, а також виведення з членів кооперативу «Єдність» ОСОБА_4, та введення до складу кооперативу «Єдність» ОСОБА_8. Вказані обставини засвідчують про те, що спірне рішення виконкому Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області рішення № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул.Заводська,12» стосувалось лише безпосередніх членів кооперативу «Єдність», серед яких на той час були матір позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_7. При цьому, у попередньому переліку списку громадян, які претендували на житлову площу для проведення реконструкції гуртожитку станом на 01.03.2006 року рахувались ОСОБА_4 та ОСОБА_10 - батько ОСОБА_5 та було визначено кількість кімнат (дві кімнати) для вказаної сім'ї, що складалась з п'яти чоловік. Наявність довідки про склад сім'ї ОСОБА_5 від 13.05.2016 року № 1183 ( а.с. 69) до уваги не береться, оскільки ці дані не були підтверджені станом на час прийняття спірного рішення. Матеріали справи містять інформацію про склад сім'ї ОСОБА_5, котра проживає у АДРЕСА_1 на підставі довідки від 02.09.2008 року за №1228, що видана також після прийняття спірного рішення.

Статут житлово-будівельного кооперативу «Єдність» (а.с. 133), затверджений протоколом зборів членів кооперативу від 22.11.2007 року зазначає про те, що до кооперативу приймаються громадяни згідно списку осіб, які користуються правом на вступ до кооперативу, затвердженого рішенням виконкому селищної ради №15 від 27.02.2006 року.

Рішенням Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 15 від 27 лютого 2006 року «Про затвердження рішення житлової комісії по розподілу житлової площі відповідно до кількості сімей в гуртожитку по вул.Заводській,12» (а.с.68) затверджено список громадян, які мають право на житло після проведення реконструкції гуртожитків та набуття статусу багатоквартирного будинку, та вирішено замовити проектно-кошторисну документацію на реконструкцію гуртожитку для набуття статусу багатоквартирного житлового будинку. Згідно вищевказаного списку сім'ї ОСОБА_10, яка складалась на той момент з 5-и осіб було вирішено виділити 2 кімнати з визначенням мінімальної площі 40 кв.м до максимальної площі 68 кв.м.. Виправлення кількості кімнат з числа 2 ( два) на число ( три) здійснено кульковою ручкою невстановленими особами, а тому не може братися до уваги, як належний доказ. Крім того, єдиною умовою для здійснення заселення у житлову приміщення є ордер, який на момент винесення спірного рішення не був отриманий позивачем та членами його сім'ї, що додатково підтверджує про відсутність факту порушеного права у ОСОБА_5 на час прийняття спірного рішення.

Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 94 від 24 липня 2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул. Заводська, 12». Ця обставина підтверджується долученим у суді апеляційної інстанції розпорядженням №823 від 03.07.2017 року «Про надання дозволу на приватизацію квартири та видачу свідоцтва про право власності на житло», на підставі якого ОСОБА_5 та члени її сім'ї набули право на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Згідно вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гудвін проти Сполученого Королівства» від 27.05.1996 року, суд визначив, що у певних сферах може бути важко формулювати закони з високою чіткістю, а певний рівень гнучкості навіть може бути бажаним, щоб дати національним судам змогу застосовувати право в світлі оцінки того, які заходи необхідні за конкретних обставин кожної справи.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст.243, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року у справі № 156/212/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 94 від 24.07.2008 року «Про дозвіл на внесення змін до проекту реконструкції гуртожитку під житло по вул. Заводська, 12» - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 16.04.2018 року.