Справа № 322/195/18
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/195/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача Вовка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектора реагування патрульної поліції Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовка Анатолія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовка А.А. про скасування постанови, в якому просить скасувати постанову серії ДР № 026428 від 24 лютого 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відповідачем за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, та провадження по адміністративній справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 лютого 2018 року він, керуючи автомобілем ВА3 21070, номерний знак НОМЕР_1, з причепом ПА-004, зупинився біля магазину на вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. Коли він збирався вийти з автомобіля у вікно автомобіля постукав інспектор СРПП Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Чайка С.І. Він побачив, що позаду нього зупинився патрульний автомобіль поліції без будь-яких сигнальних маяків чи звукових сигналів. Після того як інспектор не зміг йому пояснити, що йому треба, до його автомобіля підійшов поліцейський СРПП Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовк А.А., який повідомив про те, що він зупинив його, та пояснив причину зупинки тим, що він нібито не ввімкнув світлового знаку правого повороту при повороті з вул. Вільної на вул. Магістральну в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, та рухався без реєстраційного номеру на причепі. Однак за весь час руху його автомобіля від вул. Вільної до магазину на вул. Магістральній, де він зупинився, патрульний автомобіль, який весь цей час рухався за ним, його не зупиняв, сигнальних знаків та звуків не подавав. Інспектор Чайка С.І. та поліцейський Вовк А.А. підійшли до нього після того, як він зупинився сам. На підставі цього поліцейський Вовк А.А. виніс оскаржувану постанову.

З винесеною постановою він не згоден, оскільки, яка зазначає позивач, правил дорожнього руху він не порушував. Вважає, що дії поліцейського Вовка А.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася поліцейським без врахування його зауважень та пояснень, так як він не рухався, а стояв, і ніхто його не зупиняв. Доказів правопорушення поліцейським йому надано не було, свідків не опитано, а їх біля магазину було вдосталь. Тобто факт порушення ним правил дорожнього руху оснований на припущеннях, що є порушенням Закону, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався. Крім того, коли він про це повідомив поліцейського Вовка А.А. і хотів свої пояснення написати у постанові, останній йому відмовив, та повідомив, що в постанові не передбачено надання пояснень, а лише потрібен його підпис. Вважаючи дії поліцейського Вовка А.А. незаконними та для вирішення спірного питання, він зателефонував за номером 102. Не дочекавшись інших працівників поліції поліцейський Вовк А.А. та інспектор Чайка С.І. поїхали з місця пригоди не вручивши йому копію постанови, про що він також повідомив за номером 102. Цей факт зафіксував інспектор Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Адамович А.А., який приїхав за його викликом, та повідомив, що патрульні свої дії виконали і не повинні залишатися, з чим позивач також не згоден. Оскаржувану постанову йому було направлено поштою, та отримано ним 27 лютого 2018 року, про що свідчить штамп на конверті. У оскаржуваній постанові місце скоєння та обставини правопорушення не зазначені. Свідки правопорушення відсутні. Також позивач зазначає, що форма постанови не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі". Зважуючи на те, що поліцейський Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовк А.А. зачитував йому коли склав постанову, та те, що викладено в постанові, яку він отримав поштою, позивач вважає що її було переписано. Так у постанові вже зазначено, що він не включив світловий показник повороту перед зупинкою (який саме не вказано), та не зареєстрував вчасно транспортний засіб (причеп), пункти порушених правил дорожнього руху вказані нерозбірливо. Крім того, згідно ст. 276 КУпАП справа повинна розглядайся за місцем вчинення правопорушення, а не на місці його вчинення. На його пропозицію поїхати до Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, де власне і повинна розглядатися справа, відповідач йому відмовив. Крім того поліцейський не оголосив посадову особу, яка розглядає справу, не вирішив клопотання, не досліджував докази, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач вважає дії поліцейського СРПП Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовка А.А. протиправними і незаконними, оскаржувану постанову просить скасувати, провадження у справі просить закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові.

Відповідач - поліцейський сектора реагування патрульної поліції № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовк А.А. позов не визнав та пояснив суду, що 24 лютого 2018 року він, разом із інспектором СРПП № 1 Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Чайкою С.І., на службовому автомобілі, здійснювали патрулювання в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. Близько 14 години 00 хвилин на вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області вони помітили автомобіль ВА3 21070, номерний знак НОМЕР_1, який рухався із причепом, на якому не було реєстраційного номеру. Вони світовими сигналами надали вказівку водію автомобіля зупинити транспортний засіб, який, здійснюючи зупинку, не ввімкнув покажчик правого повороту. Із наданих водієм документів, було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 Відповідачем, на місці зупинки транспортного засобу, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, під час якої водію були роз'яснені його права, а також запропоновано викласти пояснення в письмовій формі, на що останній відмовився, і вимагав дати йому можливість написати свої прояснення на бланку постанови про накладення адміністративного стягнення. Також відповідачем водію було запропоновано переглянути відеозапис із реєстратора, який був встановлений у службовому автомобілі, на якій видно факт вчинення водієм порушення правил дорожнього руху, на що ОСОБА_1 також відмовився. За вчинення водієм адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Постанова була зачитана ним в голос. ОСОБА_1 було запропоновано отримати копію постанови та розписатися за її отримання, на що ОСОБА_1 відмовився отримувати копію постанови. У зв'язку з цим копія постанови була направлена ОСОБА_1 поштою.

Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Згідно з пунктом 6 статті 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати від особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо зовнішні ознаки транспортного засобу дають достатні підстави вважати, що транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 24 лютого 2018 року поліцейським сектора реагування патрульної поліції № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовком А.А. винесено постанову серії ДР № 026428 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 гривень.

За змістом постанови 24 лютого 2018 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області керуючи автомобілем ВА3 21070, номерний знак НОМЕР_1, з незареєстрованим у встановленому законом порядку причепом, не ввімкнув світловий покажчик повороту перед зупинкою, чим порушив вимоги пунктів 9.2 (а) та 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що він не порушував правила дорожнього руху.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

П. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака.

Як встановлено судом з пояснень позивача, а також із відтвореного в судовому засіданні відеозапису із реєстратора патрульного автомобіля, ОСОБА_1 керував автомобілем з причепом, який не був зареєстрований у встановленому порядку. Як пояснив ОСОБА_1 він причеп не зареєстрував у встановлені строки так як не мав коштів на його реєстрацію. Він мав намір зареєструвати причеп наступного дня - 25 лютого 2018 року, проте, у зв'язку з протиправними діями поліцейських, він до цього часу причеп не зареєстрував.

Як вбачається із акту приймання - передачі транспортного засобу, серії НДЦ № 727957, причеп вантажний ПА-004 до легкового автомобіля, позивач придбав ще 11 лютого 2012 року.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Заборона керування водіями транспортними засобами, не зареєстрованими або не перереєстрованими в установленому порядку, також встановлено ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином суд доходить висновку, що порушення позивачем ОСОБА_1 п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, що виразилося у керуванні транспортним засобом з причепом, не зареєстрованим у встановленому порядку, мало місце.

Пунктом 9.2 (а) Правил дорожнього руху України встановлено обов'язок водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед початком руху і зупинкою.

Як вбачається з відеозапису реєстратора патрульного автомобіля позивач, здійснюючи зупинку на вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, не ввімкнув покажчик правого повороту.

Відеозапис із реєстратора патрульного автомобіля суд визнає належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 73, 74, 99 КАС України.

Таким чином відповідачем також доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2 (а) Правил дорожнього руху України, що виразилося у не поданні сигналу світловим покажчиком повороту перед зупинкою транспортного засобу.

Також суд зазначає, що, відповідно до частин 1, 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтями 121, 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як встановлено частиною 3 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

У відповідності до частин 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 6 статті 121 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є необов'язковим.

Крім того, згідно з пунктами 4 та 5 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема, статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, частиною 6 статті 121 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що відповідачем в повній мірі дотримано вимоги статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, спірна постанова за змістом відповідає вимогам статі 238 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі щодо викладення суті вчиненого порушення; спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) управління патрульної поліції, на чому наполягав позивач.

Також позивач, посилаючись на те, що відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не оголосив посадову особу, яка розглядає справу, не вирішив клопотання, не досліджував докази, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не довів існування вказаних обставин, доведення яких частиною 1 статті 77 КАС України покладено саме на позивача. На відповідача частиною 2 статті 77 КАС України покладено обов'язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 9, 72 - 77, 242, 243 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Суддя А.Б.Шиш