Справа № 199/1117/18
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1117/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2018

„11 квітня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Перетятько А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 13.02.2018 інспектором поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_3А було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову інспектор Букреев О.А. виніс, оскільки за його переконанням, ОСОБА_1 було порушено п. 8.4.6 Правил дорожнього руху України, а саме: водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено - порушення вимог знаків пріоритету.

Позивач повністю не погоджується із вказаною постановою, вважає, що вона винесена без повного зясування обставин справи, з грубим ігноруванням порядку її винесення. На переконання позивача в постанові серії ЕАА №293901 не вказано, на якій вулиці знаходиться дорожній знак 2.2 та не вказано, на якій вулиці вона повинна була його виконати - звідки вона рухалась на своєму автомобілі, що є суттєвим, адже відсутнє місце адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що вона дійсно 13.02.2018 близько 13:43 год., рухалась вулицею Таганрозька в м. Дніпрі на своєму автомобілі MITSUBISHI ASX до вулиці Широка; не перехресті вулиці Таганрозькій перед виїздом на вулицю Широку встановлений дорожній знак 2.2. «STOP». Вказаний дорожній знак знаходиться на перехресті вулиць Тагарозька біля домоволодіння №348-А та на вулиці Широкій між домоволодіннями № 47 та № 45, а не по вулиці Широкій біля домоволодіння № 40, як вказано в постанові про притягнення її до адміністративної відповідальності. Виконуючи вимоги дорожнього знаку, вона зупинилась на короткий термін для того, щоб переконатися в безпечному виїзді з другорядної дороги (вул. Таганрозької) на головну (вул. Широку), по вул. Широкій не їхали автомобілі і на пішохідному переході нікого не було, а тому в неї не було необхідності робити зупинку на довгий час для того, щоб когось пропускати. Вона повернула на вулицю Широку і далі поїхала по ній. Через деякий час побачила позаду свого автомобіля поліцейську патрульну машину 2753 і почула у гучномовець вимогу поліцейських зупинитись, вона виконала їх вимогу та зупинилась на вул. Широкій, останнім був будинок №40. Зазначає, що в постанові серії ЕАА № 293901 неправильно вказано місце події.

Посилаючись у позові на те, що з боку позивача порушення Правил дорожнього руху не відбувалося, як пояснив інспектор правопорушення ним було зафіксовано відеореєстратором в патрульному автомобілі, однак таку фіксацію позивачу на місці предявлено не було, тому вважає, що постанова є незаконною, у звязку з чим у позові й заявлено відповідну вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

До суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, DVD-R та фото дорожнього знаку 2.2 ПДР України, відповідно до якого позовні вимоги позивача є безпідставними.

Дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою серії ЕАА № 293901 від 13.02.2018 на позивача було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої 13.02.2018 о 13.36 год. у м. Дніпро, вул. Широка, 40 водій, керуючи т/з, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 9.2.6 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Втім, як встановлено судом, відповідач не в повній мірі виконав свій процесуальний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, надавши на виконання ч. 2 ст. 77 КАС відзив на позовну заяву, а також фото- та відеофіксацію вчиненого правопорушення, проте, суд, досліджуючи вказані докази, позбавлений можливості погодитися із слушністю доводів відповідача та встановити факт, що вказане правопорушення мало місце. Так, з відеозапису правопорушення, наданого відповідачем, вбачається, що початок відеофіксації відповідачем події здійснюється вже після проїзду позивачем розмітки 1.12 «стоп лінія», будь-які інші докази про невиконання водієм вимоги дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено - порушення вимог знаків пріоритету суду не надані, джерела отримання доказів вичерпані. Таким чином, відповідачем було надано такий доказ, з якого суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 76 КАС).

Крім того, з наданого доказу - відеофіксації та оскаржуваної постанови не вбачається, що позивачеві були розяснені передбачені ст. 268 КУпАП права.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013р.).

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності, та враховуючи встановлені порушення вимог закону у діях відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення передбачені п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події правопорушення).

На підставі ст. 139 КАС України у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд дійшов до висновку про наявність підстав для віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6-10, 12, 22, 25, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Дніпро, пров. Моховий, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_1) до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Дніпро, пл. Троїцька, 2 «а»)про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Дніпро, пл. Троїцька, 2 «а»)серії ЕАА № 293901 від 13.02.2018про накладення на ОСОБА_1 (м. Дніпро, пров. Моховий, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_1) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї