Справа № 813/383/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/383/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника відповідача Болюби О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

30.01.2018 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФ у Львівській області) місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79000, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 21.02.2018, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу;

- зобов'язати відповідача перерахувати пенсію, призначену позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд, перед звільненням, а саме: з суми 305 112,75грн., починаючи з 14.06.2017, з урахуванням виплачених сум;

- зобов'язати відповідача негайно нарахувати та виплатити позивачу пенсію в належному розмірі у межах суми за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення з військової служби у Національній гвардії України, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач, не погодившись із призначеною сумою пенсії, звернувся до відповідача із заявою про її перерахунок з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд, перед звільненням, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Проте, відповідач відмовив ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії. Однак, позивач вважає, що вказані виплати підлягають врахуванню при обчисленні пенсії, у зв'язку з чим звернувся із позовом до суду.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 21.02.2018, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено перелік додаткових видів грошового забезпечення, які включаються в обрахунок пенсії. Серед вказаного переліку відсутні винагороди, про включення яких до обрахунку пенсії просить позивач. Крім того, відповідач посилається на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 №4-рп/2015, яким роз'яснено, що вказаний перелік «надбавки, доплати, підвищення» є вичерпним.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив від 28.02.2018, в якому зазначає, що до спірних правовідносин не можна застосовувати рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 №4-рп/2015 щодо перерахунку призначених пенсій, у зв'язку з введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Представник позивача зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються не на запровадженні нових видів грошового забезпечення, а на видах та розмірі грошового забезпечення, які позивач отримував протягом 24-х місяців перед звільненням.

12.02.2018 відповідач подав до суду відзив на заяву позивача про зміну позовних вимог. У вказаному відзиві зазначає, що з довідкою №92 від 08.02.2018 позивач до відповідача не звертався. Тому, така не може братися до уваги при розгляді вказаної справи.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 проходив військову службу у Національній гвардії України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2.

10.10.2014 ГУ МВС України у Дніпропетровській області звернулося до органів Пенсійного фонду України з поданням про призначення пенсії ОСОБА_2 разом з додатками.

Як вбачається з пенсійного посвідчення ОСОБА_2 НОМЕР_1, виданого 27.11.2014 Пенсійним фондом України, позивач отримує пенсію за вислугу років.

Суд встановив, що ОСОБА_2 звернувся із запитом до Центрального територіального управління Національної гвардії України про надання інформації щодо видів та розмірів грошового забезпечення, з яких позивачем сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 30.09.2014.

З відповіді Центрального територіального управління Національної гвардії України №6/33-1648 від 21.11.2017 встановлено, що вказана інформація міститься у довідці №369 від 20.11.2017 про види грошового забезпечення ОСОБА_2, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 30.09.2014. Як вбачається із вказаної довідки, розмір грошового забезпечення позивача складає 296 365,02грн. та включає в себе:

- посадовий оклад у розмірі 45 600,00 грн.;

- оклад за військове звання у розмірі 3 346,94грн.;

- надбавку за вислугу років у розмірі 19 578,78 грн.;

- надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 68 525,72грн.;

- надбавку за кваліфікацію у розмірі 5 016,00грн.;

- надбавку у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 8 664,00грн.;

- щомісячну премію у розмірі 45 030,00грн.;

- допомогу на оздоровлення у розмірі 16 402,00грн.;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 16 402,00грн.;

- винагороду за участь в антитерористичній операції у розмірі 14 375,58грн.;

- грошову винагороду за безперервну вислугу років у розмірі 6 120,00грн.;

- разові заохочувальні премії у розмірі 47 304,00грн.

Суд встановив, що 14.12.2017 ОСОБА_2 звернувся із заявою до ГУ ПФ України у Львівській області, в якій просить провести перерахунок пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд, перед звільненням, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: з суми 296 365,02 грн.

Як вбачається із відповіді ГУ ПФ України у Львівській області №3966/Р-20/12.03-06 від 11.01.2018, у задоволенні такої заяви ОСОБА_2 відмовлено. Відповідач зазначає, що документи для призначення та перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідні для призначення (перерахунку) пенсії документи. Також позивач вказує, що чинним законодавством не передбачено включення в обрахунок пенсій особам офіцерського складу , прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстроково служби та військовослужбовцям за контрактом одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в антитерористичній операції, разових заохочувальних премій.

Згідно з відповіддю Центрального територіального управління Національної гвардії України №6/33-184 від 09.02.2018 до довідки №369 від 20.11.2017 не включено суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної, основної відпустки у році звільнення. Водночас, додано довідку Центрального територіального управління Національної гвардії України №92 від 08.02.2018 про нараховані види грошового забезпечення ОСОБА_2, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 30.09.2014. Відповідно до вказаної довідки, розмір грошового забезпечення позивача складає 305 112,75грн., включно з грошовою компенсацією за невикористані дні щорічної, основної відпустки у році звільнення.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, а саме: з суми 305 112,75грн., позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд при вирішенні спору виходив з такого.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що спірні види грошового забезпечення, на підставі яких позивач вимагає здійснити перерахунок пенсії, були виплачені за період з 01.10.2012 по 30.09.2014, тобто здійснені після 01.01.2011, що дає підстави брати до уваги лише ті види грошового забезпечення, з яких було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» уточняється, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що після 01.01.2011 пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Предметом оскарження в справі є неправомірність відмови органів Пенсійного фонду України щодо віднесення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО та компенсації за невикористану відпустку, разової заохочувальної премії до складу грошового забезпечення, на підставі якого здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії.

Відповідно до частини третьої ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах вказаного Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Причому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої ст.63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО разові заохочувальні премії та компенсації за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі №21-70а15, оскільки в указаній правовій позиції не враховане рішення Конституційного Суду України від 13.05.2-15 № 4-рп/2015, прийняте після винесення постанови Верховного Суду України.

Суд зазначає, що із наданих позивачем довідок про грошове забезпечення, на підставі яких він просить здійснити перерахунок пенсії, не можна встановити, що із спірних сум сплачувався єдиний соціальний внесок.

Так, довідка про заробітну плату надається згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, із зазначенням у ній первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (підпункт 3 пункту 2.1 розділу II Порядку).

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) надається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою або організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Зазначеним вище вимогам подані позивачем довідки про грошове забезпечення не відповідають, зокрема, в них не зазначено, чи видані вони на підставі первинних документів, не вказано місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Оскільки обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, то подані позивачем довідки не можуть бути взяті для обчислення пенсії з урахуванням зазначеної в них заробітної плати.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №К/9901/1465/17.

Суд також враховує, що позивач не подавав відповідачу довідку Центрального територіального управління Національної гвардії України №92 від 08.02.2018 про нараховані види грошового забезпечення ОСОБА_2, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 30.09.2014. Вказана довідка відповідачем не розглядалась, рішення за результатами її розгляду не приймалось.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку позивачу пенсії та зобов'язання його здійснити відповідний перерахунок з урахуванням розміру грошового забезпечення, який підтверджується довідкою Центрального територіального управління Національної гвардії України №92 від 08.02.2018, та виплатити перераховану пенсію, починаючи з 14.10.2017.

З огляду на наведене, суд вважає, що відсутні підстави для зобов'язання відповідача негайно нарахувати та виплатити позивачу пенсію в належному розмірі у межах суми за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене та підписане 17.04.2018.

Суддя А.Г.Гулик