Справа № 826/11779/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Епель О.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника позивача Бобрика О.А.,

представника відповідача Калусенка В.В.,

представника третьої особи: Галицької Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом Компанії «Yarden Jus De Fruits» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Державна фіскальна служба України, про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Компанія «Yarden Jus De Fruits», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Мінекономрозвитку № 151 від 02.02.2016 року «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньо-економічної діяльності на території України до іноземних суб'єктів господарської діяльності» в частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до Компанії «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France) (пункт 72 Додатку до наказу № 151 від 02.02.2016 року).

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити, в той час, як представник позивача проти цього заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02.02.2016 року до Компанії «Yarden Jus De Fruits» за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Підставою для застосування зазначеної санкції стало подання ДФС України від 13.01.2016 року № 270/5/99-99-22-05-02-16 про застосування спеціальних санкцій у зв'язку із наявністю у компанії-нерезидента «Yarden Jus De Fruits» простроченої дебіторської заборгованості у сумі 227 640 дол. США (а саме: у зв'язку з неперерахуванням Компанією валютних коштів на користь резидента ТОВ «Експолайт» за експортований товар.

Вказані порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності були встановлені ДФС України в акті від 18.12.2015 року № 3033/2203/39589368.

Так, податковий орган зазначає, що на виконання вимог ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 04.12.2015 року та з урахуванням отриманої від уповноваженого банку - філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» інформації щодо порушень законодавчо встановлених строків розрахунків була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «Експолайт» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків за період з 19.01.2015 року по 30.11.2015 року, якою встановлено, що:

1) між ТОВ «Експолайт» (як продавцем), в особі директора ОСОБА_6, та нерезидентом - LLC «КІТЕКS» (Pulkaveza Вrieza, 15/2, 108k., LV1010, LV8, Riga/Latvia) (як покупцем), в особі представника фірми нерезидента - ОСОБА_7, укладено контракт № 01/05/2015 від 27.05.2015 року. Предметом цього контракту є здійснення операцій з купівлі-продажу товару - ядер горіха грецького, горіха грецького у шкарлупі, квасолі, насіння гарбузового у кількості 100,000 на умовах FСА-Вінниця. Згідно митної декларації (ЕК10) від 29.05.2015 року № 401090002/2015/010832 експортовано товару на суму 182 000 дол. США. При цьому, згідно МД (графа 8), інвойсу № 1 від 28.05.2015 року та контракту від 27.05.2015 року № 01/05/2015 одержувачем товару є Компанія «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France). Станом на 30.11.2015 року за розрахунками по контракту від 27.05.2015 року № 01/05/2015, укладеному із LLC «КІТЕКS» (Латвія), рахується прострочена дебіторська заборгованість у сумі 182 008 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту України становить 4 347 055 грн.);

2) між ТОВ «Експолайт» (як продавцем), в особі директора ОСОБА_6, та нерезидентом - LLC "КІТЕКS" (Pulkaveza Вrieza, 15/2, 108k., LV1010, LV8, Riga/Latvia) (як покупцем), в особі представника фірми нерезидента - ОСОБА_7, укладено контракт № 03/05/2015 від 10.06.2015 року. Предметом цього контракту є здійснення операцій з купівлі-продажу товару - ядер горіха грецького, горіха грецького в шкарлупі, квасолі, насіння гарбузового у кількості 100,000 тон на умовах FСА-Вінниця. Згідно митної декларації (ЕК10) від 12.06.2015 року № 101090002/2015/011769 експортовано товару на суму 45 640 дол. США. При цьому, згідно МД (графа 8), інвойсу № 1 від 12.06.2015 року та контракту від 10.06.2015 року № 03/05/2015 одержувачем товару є Компанія «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France). Станом на 30.11.2015 року за контрактом від 10.06.2015 року № 03/05/2015 рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 45 640 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту України становить 1 090 095,70 грн.).

При цьому, за висновками ДФС України вказана дебіторська заборгованість обліковується саме за Компанією «Yarden Jus De Fruits».

Не погоджуючись з законністю та обґрунтованістю застосованої до нього спеціальної санкції, позивач звернувся до відповідача з письмовим клопотанням про скасування цієї санкції, проте, листами від 05.04.2016 року № 1102-13/10072-07 та від 10.06.2016 року № 4102-13/17599-37 Мінекономрозвитку повідомило позивача про необхідність звернення до ДФС України із запитом з питання можливості скасування спеціальної санкції.

Листом від 28.07.2016 року № 4102-13/23643-07 Мінекономрозвитку повідомила позивача про отримання від ДФС України листів-відповідей від 06.05.2016 року № 7287/5/99-99-14-06-16 та від 14.07.2016 року № 12059/5/99-99-14-06-16, де контролюючий орган вказав на відсутність підстав для скасування або тимчасового зупинення дії спеціальної санкції до Компанії «Yarden Jus De Fruits».

При цьому, з тексту листа ДФС України від 27.04.2016 року № 7287/5/99-99-14-06-16 вбачається, що Митне управління Служби державних доходів Латвійської республіки своїм листом від 04.02.2016 року у відповідь на спеціальний запит від 14.01.2016 року № 407/5/99-99-26-03-03-16 повідомило ДФС України про те, що за результатами проведеної перевірки законності вивезення за межі митної території України товару «ядро горіха волоського» на підставі контрактів від 27.05.2015 року № 01/05/2015 та від 10.06.2015 року № 03/05/2015, укладених між ТОВ «Експолайт» та LLC «КІТЕКS» (Республіка Латвія), встановлено наступне:

- між LLC "КІТЕКS" і ТОВ «Експолайт» поставок товару «ядро горіха волоського» не проводились;

- LLC «КІТЕКS» не мало будь-яких ділових відносин з ТОВ «Експолайт» і «Yarden Jus De Fruits»;

- контракти від 27.05.2015 року № 01/05/2015 та від 10.06.2015 року № 03/05/2015 між LLC «КІТЕКS» та ТОВ «Експолайт» не укладались.

За наведених обставин контролюючий орган дійшов висновку про те, що протягом 2015 року ТОВ «Експолайт» до митного оформлення на Вінницьку митницю ДФС України надавались документи із внесеними неправдивими відомостями, зокрема, контракти від 27.05.2015 року № 01/05/2015 та від 10.06.2015 року № 03/05/2015 щодо взаємовідносин із нерезидентом - LLC «КІТЕКS». Як наслідок Мінекономрозвитку було рекомендовано не скасовувати дію спеціальної санкції, застосованої до Компанії «Yarden Jus De Fruits» наказом Міністерства № 151 від 02.02.2016 року.

Крім того, згідно наказів № 147 від 02.02.2016 року та № 856 від 20.05.2016 року Мінекономрозвитку на підставі того ж самого подання ДФС України від 13.01.2016 року застосувало до ТОВ «Експолайт» та LLC «КІТЕКS» (Республіка Латвія) спеціальні санкції за фактом порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (неперерахування валютної виручки у сумі 227 640 дол. США), а саме: до ТОВ «Експолайт» - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, а до LLC «КІТЕКS» - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Вважаючи оскаржувані накази щодо нього протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірності своїх дій та рішень, в той час, як позивач свої вимоги довів і обґрунтував належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 року № 959-XII (далі також - Закон № 959-XII), за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства (ч. 2 ст. 37 Закону № 959-XII).

Порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених ст.37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності, визначається Положенням про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі по тексту - Положення), затвердженим Наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 р. № 52.

Згідно пп. 1.2 п. 1 Положення, санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов'язані з ним закони України, зокрема, в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до п. 4.2 п. 4 Положення, подання щодо застосування спеціальних санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності або тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності повинні містити інформацію: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання мовою країни їхнього місцезнаходження), найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство; відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, іншу доцільну інформацію. У поданні повинна міститись пропозиція щодо виду санкції, яку пропонується застосувати. Аналогічні вимоги закріплені й у ч.3 ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Згідно із п.4.8. Положення про застосування санкцій, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Компаіня «"Yarden Jus De Fruits» не є стороною контрактів № 01/05/2015 від 27.05.2015 року, № 03/05/2015 від 10.06.2015 року та 02/05/2015 від 02.06.2015 року, укладених ТОВ «Експолайт», а значиться лише як вантажоодержувач.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані контракти за своїми предметом та суттю відносяться до договору поставки.

В свою чергу, за змістом норм ч. 1 і 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Водночас, ч. 6 ст. 267 Господарського кодексу, передбачено, що договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

Так, судом установлено, що між ТОВ «Експолайт» (як продавцем) і LLC «КІТЕКS» (як покупцем) були укладені зовнішньоекономічні однотипні за змістом контракти від 27.05.2015 року № 01/05/2015 та від 10.06.2015 року № 03/05/2015. Зокрема, за умовами пп. 1.1 п. 1, пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5, пп. 7.2 і 7.3 п. 7, пп. 8.1 - 8.3 п. 8 цих контрактів продавець продає, а покупець придбаває ядро горіха волоського, горіх волоський в шкарлупі, квасолю, насіння гарбуза у здоровому стані, гарної якості, без стороннього запаху, у кількості 100,000 тон (далі - товар). Поставка здійснюється на умовах FCA-Вінниця (пункт поставки) відповідно до Інкотермс 2010 та умовами цих контрактів. Ціна на товар і загальна вартість за партію поставленого товару зазначається в інвойсах до відповідних контрактів. Загальна вартість кожного контракту становить 1 000 000 дол. США. Оплата за контрактом здійснюється наступним чином: 100% вартості упродовж 90 днів після надання фасової копії вантажної митної декларації, а також можлива передплата. Всі банківські платежі та/або витрати, пов'язані з банком покупця чи його банком-кореспондентом, несе та сплачує покупець. Відповідно всі банківські платежі та/або витрати, пов'язані з банком продавця чи його банком-кореспондентом, несе та сплачує продавець. Платником за даним контрактом за зобов'язаннями покупця може виступати третя сторона.

Вказані контракти підписані представниками ТОВ «Експолайт» (як продавцем), LLC «КІТЕКS» (як покупцем) та Компанією «Yarden Jus De Fruits» (як вантажоотримувачем). При цьому, в текстах даних контрактів Компанія «Yarden Jus De Fruits» не визначена як третя сторона, на яку покладено обов'язок з проведення розрахунків з продавцем за поставлений товар.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не є стороною контрактів від 27.05.2015 року № 01/05/2015 та від 10.06.2015 року № 03/05/2015, а тому на нього не покладено обов'язок з проведення розрахунку в іноземній валюті з резидентом України - продавцем товару.

Отже, висновок ДФС України про порушення позивачем ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на думку суду, є безпідставним, як наслідок, безпідставним є застосування до нього спірної санкції.

Разом з тим, апелянт наголошує про свій обов»язок застосувати санкцію у разі надходження належно оформленого подання ДФС.

Однак, такі доводи не можна визнати обґрунтованими, оскільки, з урахуванням ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та ст. 218 Господарського кодексу України, підставою для застосування санкцій є не наявність відповідного подання, а наявність скоєного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 12.04.2016 (справа 818/1164/15) та від 15.09.2016 (справа №804/13975/14).

Крім того, відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Якщо в отриманих поданнях зазначену інформацію повністю не відображено та така інформація не перебуває в розпорядженні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, то Мінеконрозвитку України робить запит до ініціатора подання або до інших органів державного управління та валютного контролю, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, щодо яких є подання про застосування спеціальних санкцій, для уточнення інформації про суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

У разі наявності в Міністерстві інших матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких пропонується застосувати (скасувати, змінити вид, тимчасового зупинення дії) санкції, то ці матеріали долучаються до матеріалів про застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) санкцій і розглядаються разом з поданням при прийнятті остаточного рішення.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що Міністерство, як орган, уповноважений вирішувати питання щодо застосування санкції, у разі недостатності у поданні ДФС необхідної інформації робить запит щодо уточнення інформації після чого приймається остаточне рішення.

Як установлено судом, подання ДФС України не містило достатніх даних для обґрунтованого висновку про вчинене позивачем правопорушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, проте, відповідачем було застосовано санкцію без достатньо інформації щодо наявності порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23.07.2015 по справі К/800/47921/14.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена 17 квітня 2018 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Епель