Справа № 808/31/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року

Київ

справа №808/31/15

адміністративне провадження №К/9901/1413/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г., суддів: Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 808/31/15

за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 (прийняту в складі колегії суддів: головуючого - Баранник Н.П., суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.), у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просив:

1.1. визнати дії Служби безпеки України щодо складання висновків за проведеним розслідуванням на підставі наказу Служби безпеки України від 12.08.2014 №501/ДСК "Про призначення розслідування за фактом нещасного випадку" протиправними;

1.2. зобов'язати Службу безпеки України провести розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 30.03.2010 із підполковником ОСОБА_1 (на той час начальник сектору охорони державної таємниці Управління Служби безпеки Управління в Запорізькій області) з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду;

1.3. скасувати висновок за результатами роботи комісії за фактом раптового погіршення стану здоров'я позивача від 10.10.2014.

2. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 30.03.2010 з ним стався нещасний випадок на робочому місці, проте комісія не надала належну оцінку даним обставинам та не провела розслідування повно та обґрунтовано. При цьому розслідування нещасного випадку проводилося без додержання приписів Наказу Служби безпеки України від 12.12.2002 № 443 «Про затвердження Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України».

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 09.07.2015 позов задовольнив. Визнав протиправними дії Служби безпеки України щодо складання висновку за результатами роботи комісії за фактом раптового погіршення стану здоров'я, що стався 30.03.2010 приблизно о 08 год. 30 хв. з підполковником ОСОБА_1 в Управлінні служби безпеки України в Запорізькій області реєстр. №59/25-2390 н/т. Визнав протиправним та скасував висновок за результатами роботи комісії за фактом раптового погіршення стану здоров'я, що стався 30.03.2010 року приблизно о 08год. 30 хв. з підполковником ОСОБА_1 в Управлінні Служби безпеки України в Запорізькій області реєстр. №59/25-2390 н/т. Зобов'язав Службу безпеки України провести розслідування відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.12.2002 року № 443, стосовно ОСОБА_1 за фактом подій, які відбулися 30.03.2010. В решті позовних вимог відмовив.

4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розслідування проведено неповно, зокрема, не досліджено та не встановлено наявність чи відсутність чинників, які сприяли погіршенню здоров'я, та не досліджено чи мав вплив на зміну стану здоров'я ОСОБА_1 нервово-психічний стан останнього, емоційні перевантаження, індивідуальні особливості людини, можливість адаптації при частих стресових ситуаціях, психоемоційне перенапруження, порушення режиму праці та відпочинку, тобто причинно-наслідковий зв'язок.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 08.10.2015 апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнив. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2015 скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовив.

6. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що доказів звернення до осіб, на яких Порядком покладено здійснення контролю за складанням актів позивачем суду надано не було. Крім того вказав, що позивач мав не лише висловити свою незгоду з висновками комісії за наслідками проведеного розслідування, а й обґрунтувати таку настанням певних наслідків з порушенням його прав, чого останнім зроблено не було.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечення

7. У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, яку в січні 2018 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

8. Посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (ОСОБА_1)

9. Мотиви касаційної скарги зводяться до того, що комісія, в супереч Порядку від 12.12.2002 № 443, не склала акт за формою НВС-1.

10. Додатково скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції не перевірено висновок за результатами роботи комісії за фактом раптового погіршення стану здоров'я, що стався 30.03.2010 з ОСОБА_1 в Управлінні Служби безпеки України в Запорізькій області, відповідно до положень статті 2 КАС України.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. У період з червня 2014 року по жовтень 2014 року комісією, призначеною наказом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, було проведено розслідування нещасного випадку, що стався з підполковником ОСОБА_1 в результаті раптового погіршення його стану здоров'я 30.03.2010 в будівлі сектору державної таємниці Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

11. За результатами розслідування було складено акт від 25.06.2014, за висновками якого раптове погіршення стану здоров'я потерпілого сталося внаслідок загострення захворювання, отриманого ним в період проходження військової служби, даний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, береться на облік та про нього складається акт за формою НТВС.

12. Акт №11 за формою НТВС про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, складено 25.06.2014.

13. Позивач не погодився з висновками комісії та результатами проведеного розслідування, то подав скаргу до голови Служби безпеки України. В скарзі ставив питання про скасування акту № 11 від 25.06.2014 та акту розслідування нещасного випадку як таких, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства, просив затвердити нові акти з урахуванням поданих його заперечень та документів.

14. Наказом Служби безпеки України №501/ДСК від 13.08.2014 було призначено комісію для розслідування та перевірки інформації стосовно факту нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 30.03.2010.

15. За висновками комісії від 10.10.2014 факт «раптового» погіршення стану здоров'я (нещасного випадку) ОСОБА_1 30.03.2010 на робочому місці (під час виконання обов'язків військової служби) не підтверджено. Погіршення стану здоров'я в цей день сталося з причин загострення загального захворювання, встановленого в 2008 році, про такі випадки не складаються акти за формою НВС-2, НВС-1 та НТВС, оскільки вони не підпадають під дію Порядку розслідування нещасних випадків з військовослужбовцями Служби Безпеки України №443. Комісією прийнято рішення вважати недійсними попередні акти за формою НТВС та формою НВС-2 прийняті 25.06.2014.

16. Не погодившись з такими висновками комісії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджений Наказом Служби безпеки України від 12.12.2002 № 443, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 08.01.2003 № 11/7332.

17.1. Пункт 1.2.

Розслідуванню підлягають раптове погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою, іонізуючим випромінюванням, а також ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один чи більше робочих днів, а також смертельні випадки з військовослужбовцями при виконанні обов'язків військової служби (далі - нещасні випадки).

17.2. Пункт 2.8.

Нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили начальника потерпілого чи начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, незалежно від терміну, коли він стався, або внаслідок якого втрата непрацездатності настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження письмового повідомлення від потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою НВС-1 вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії це питання розв'язується у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

17.3. Пункт 2.13.

Контроль за своєчасністю й об'єктивністю розслідування нещасних випадків, документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюється спеціалістом з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ, а також ІПН та ОП.

ІПН та ОП має право вимагати від начальника підрозділу, органу, закладу СБУ складання акта за формою НВС-1 або його перегляду, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку або інших нормативних актів з охорони праці.

Посадова особа ІПН та ОП має право в разі надходження скарги, незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку або його приховування надавати начальнику підрозділу, органу, закладу СБУ обов'язкові для виконання приписи за встановленою формою НВС-4 (додаток 6) щодо необхідності складання або перегляду акта за формою НВС-1 та взяття його на облік.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

19. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Щодо доводів касаційної скарги

20. Відповідно до п. 2.13 Порядку контроль за своєчасністю й об'єктивністю розслідування нещасних випадків, документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюється спеціалістом з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ, а також ІПН та ОП. Такі особи мають право вимагати від начальника підрозділу, органу, закладу СБУ складання акта за формою НВС-1 або його перегляду, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку або інших нормативних актів з охорони праці.

21. Вказаний пункт Порядку надає право особі оскаржувати протиправні дії щодо не складання акту та вимагати його скласти за формою НВС-1 або його перегляду.

22. Відповідно до процесуального кодексу під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

23. Проте як встановлено судами позивач не погоджується із відмовою у складанні акту за формою НВС-1, хоча до суду оскаржує висновок комісії від 10.10.2014 факт «раптового» погіршення стану здоров'я (нещасного випадку) ОСОБА_1 30.03.2010.

24. При цьому доказів звернення до осіб, на яких Порядком покладено здійснення відповідного контролю, позивачем суду надано не було.

25. Враховуючи спосіб захисту, за допомогою яких особа має захищати її порушене, невизнане або оспорюване право, який обрав позивач, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що ОСОБА_1 мав би не лише висловити свою незгоду з висновками комісії за наслідками проведеного розслідування, але й обґрунтувати її настанням певних наслідків з порушенням його прав, чого останнім зроблено не було.

26. Адже, відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАСУ є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

27. Додатково колегія суддів зазначає, що у висновку за результатами роботи комісії за фактом раптового погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 від 10.10.2014 встановлено, що погіршення стану здоров'я позивача могло бути обумовлено загостренням хвороби, яку отримав позивач у 2008 році, а погіршення стану здоров'я за яким було встановлено діагноз: ВСД по гіпертонічному типу, криз - може вважатися очікуваним погіршенням стану здоров'я фізичної особи.

28. Вказане погіршення здоров'я у ОСОБА_1 також могло стати наслідком призначеного службового розслідування стосовно нього щодо можливого вчинення ним злочинних діянь під час виконання своїх службових обов'язків.

29. Разом з цим суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що позивач, відповідно до частини першої статті 77 КАС України, не довів ті обставини, які були покладені комісією у свій висновок від10.10.2014.

30. Таким чином колегія суддів погоджується з висновками апеляційної інстанції, що позивач не зміг довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

32. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів в касаційній скарзі не зазначено.

33. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

34. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

36. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 у справі № 808/31/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх