Справа № 825/1396/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Чернігів Справа № 825/1396/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Зайця О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2011 по 01.01.2015; зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.01.2011 по 01.01.2015 і здійснити відповідні виплати на користь ОСОБА_1 за виключенням виплаченої пенсії за вказаний період.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що у грудні 2017 року вона звернулась до Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України з проханням у випадку, якщо розміри призначеної у т.ч. додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю є меншими ніж це передбачено Законом, здійснити нарахування (перерахунок) належних сум та здійснити їх виплату за період з 01.01.2012 по 01.01.2015. 28.01.2018 отримала відповідь від Пенсійного фонду згідно якої додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоровю виплачується їй відповідно до чинного законодавства, а тому підстави для її перерахунку відсутні. Вважає таку відмову протиправною.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, оскільки Законом України ''Про внесення змін до Закону України ''Про Державний бюджет України на 2011 рік'', який набрав чинності 19.06.2011 прикінцеві положення Закону України ''Про Державний бюджет на 2011 рік'' доповнено пунктом 4 і установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', статті 6 Закону України ''Про соціальний захист дітей війни'', статей 14, 22, 37 та частину 3 статті 43 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'' застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Тому відсутні підстави для перерахунку додаткової пенсії. Також, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернуло увагу суду на той факт, що позивачем пропущено строк звернення до суду згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства. Крім того, просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження із викликом учасників справи.

Щодо клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд виходить з вищезазначеного.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (частини 2 та 5 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини четвертої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною сьомою статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1 - 9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, в тому числі, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є перерахунок, одержання пенсійних виплат.

Тобто, справа, що розглядається, віднесена Кодексом адміністративного судочинства України до справ незначної складності, та її розгляд в порядку загального позовного провадження, з врахуванням вимог частини сьомої статті 260 Кодексу, не передбачений.

Таким чином, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження необхідно залишити без задоволення.

Щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, то дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки позивач звернувся до пенсійного органу у грудні 2017 року з заявою про перерахунок пенсії.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні з 01.01.2012 (з 19.11.2001 по 31.12.2011 перебувала на обліку в УПФУ в Ріпкинському р-ні Чернігівської обл.) та отримує пенсію по III групі інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''.

У грудні 2017 року позивач звернулась до Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України з проханням здійснити нарахування (перерахунок) належних сум та здійснити їх виплату за період з 01.01.2012 по 01.01.2015.

Однак, 28.01.2018 отримала відповідь від Пенсійного фонду, у якій зазначено, що додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоровю виплачується їй відповідно до чинного законодавства, а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 вказаного Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону від 9 липня 2007 року визначено, що особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону від 9 липня 2007 року в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону від 1 січня 2015 року визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 та державної пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з ст. 62 цього Закону України в редакції від 16 жовтня 2012 року роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону від 24 грудня 2015 року визначено фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до статті 67 Закону № 796-XII конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто, стаття 67 Закону № 796-XII може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій та компенсацій з урахуванням визначення розміру державної та додаткової пенсій позивачу згідно з положеннями статей 50, 54 цього ж Закону.

Згідно п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою КМУ № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено, зокрема, що у 2015 році положення зокрема статей 50, 54 Закону №796- XII, застосовуються у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік.

Законом України № 76 VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня .2014 року було внесено зміни до статей 50 та 54 Закону № 796- XII.

Так, відповідно до статті 50 Закону України № 796-ХІІ в редакції від 28.12.2014, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, що становить для третьої групи інвалідності - 284,70 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст. 54 даного Закону № 796-ХІІ, в редакції від 28 грудня 2014 року пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки зміни до ст.ст. 50,54 Закону України № 796-ХІІ внесено Законом України №76-VІІІ від 28.12.2014 і Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" №80-VІІ прийнято 28 грудня 2014 року, то пунктом 9 ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" було вказано, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (...) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Позивач звернувся до пенсійного органу вже після внесення змін до ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а отже відсутні підстави вважати, що останнім було порушено його право на нарахування та виплату додаткової пенсії відповідно до вказаних норм.

Крім того, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМУ, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, виплачуючи позивачу пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Крім цього, дія норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які передбачають вказані виплати в розмірах, зазначених позивачем, не діяла ні на час призначення пенсії позивачу, ні на час звернення до суду з позовом, ні на час розгляду справи в суді, а тому суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити як в частині визнання дій протиправними, так і в частині зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії.

При вирішенні даної справи судом враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241, 243,244-246,250,263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць