Справа № 807/19/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2018 рокум. Ужгород№ 807/19/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Багара М.М.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Кучерява В.І.

представник третьої особи - не з'явився,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника позивача про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4 про визнання наказів протиправними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4, в якій просить суд: 1.Визнати протиправним застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в «Національній поліції України». 2. Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу №2088 від 06.12.2017 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України та наказу №256 о/с від 11.12.2017 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 3. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області. 4. Виплатити ОСОБА_1 заробітну плату, яка належала йому на вказаній посаді з дати звільнення - 13 грудня 2017 року.

У підготовчому засіданні представник позивача подав письмове клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ). Зазначив, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває справа №299/717/18 по обвинуваченню, серед інших, ОСОБА_1 за частиною 5 с т.27 - ч. 1 ст.366, ч. 1 ст.28 - ч. 3 ст.371, ч. 1 ст.396 КК України у кримінальному провадженні №0000090 від 24.04.2017 року. Представник позивача вважає, що предметом у даній адміністративній справі є обставини, які становлять об'єктивну сторону складу злочину, а наявність в діях особи складу злочину встановлюється виключно в порядку кримінального судочинства, а тому докази, які будуть досліджені у ході розгляду кримінальної справи матимуть важливе значення для розгляду даної справи.

Позивач та представник позивача клопотання підтримали та просили зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення у кримінальній справі №299/717/18, яка перебуває в провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечила з підстав необґрунтованості та відсутності пов'язаності між вищенаведеною кримінальною справою та даною справою.

Третя особа у підготовче засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення такого.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні такого, виходячи з наступного.

Відповідно до положення п.3 ч.1 статті 236 КАСУ, суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З поданого клопотання вбачається, що в провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває справа № 299/717/18 про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню, серед інших, ОСОБА_1 за частиною 5 с т.27 - ч. 1 ст.366, ч. 1 ст.28 - ч. 3 ст.371, ч. 1 ст.396 КК України у кримінальному провадженні №0000090 від 24.04.2017 року.

Однак, суд звертає увагу, що частиною шостою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок. Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу. Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду. Це стосується також і правової кваліфікації, наведеної у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі. Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає. Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Наведене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що відображена в листі від 14 листопада 2012 року № 2379/12/13-12, а також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року у справі № К/800/57781/14.

Окрім того, стаття 5 Дисциплінарного статуту обумовлює, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частина 2 статті 5 Дисциплінарного статуту передбачає, що особи рядового і начальницького складу можуть притягуватися одночасно як до кримінальної так і до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, суд констатує, що представником позивача до клопотання про зупинення провадження у справі, на підтвердження такого, надано Звіт про автоматичний розподіл справи між суддями, що, на переконання суду, не може слугувати належним доказом на підтвердженням перебування такої кримінальної справи в провадження Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Таким чином, приймаючи до уваги, що представником не надано до суду доказів на підтвердження того, що вирішення даної адміністративної справи неможливе до набрання законної сили рішенням по справі № 299/717/18, а також з огляду на те, що особи рядового і начальницького складу можуть притягуватися одночасно як до кримінальної, так і до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 236, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4 про визнання наказів протиправними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЯ.М. Калинич