Справа № 815/5152/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 р. м.ОдесаСправа № 815/5152/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДержгеокадастрСамокиш І.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправними дії, скасування наказу №151 від 31.03.2017 року та зобов'язання затвердити проект землеустрою, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправними дії, скасування наказу №151 від 31.03.2017 року та зобов'язання затвердити проект землеустрою, мотивуючи його тим, що спірну земельну ділянку включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушив його права, передбачені чинним законодавством України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га ріллі у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населених пунктів до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги. Визнано протиправним та скасовано наказ № 151 від 31.03.2017 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про внесення змін до додатку наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року «Про затвердження переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги», в частині включення до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області по суті з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Держгеокадастру в Одеській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що відповідач реалізуючи державну політику у сфері земельних відносин, цілком правомірно відмовив позивачу у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі ч.3 ст. 136 Земельного Кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів) (а.с. 18).

До цього клопотання позивачем було додано копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера, викопіювання з схеми землекористування земельної ділянки громадянина ОСОБА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с. 19-20), посвідчення учасника бойових дій, довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності , суверенітету та територіальної цілісності України (а.с. 12, 16).

За результатами розгляду зазначеного клопотання Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на адресу позивача надіслано лист "Про надання відповіді" від 06.04.2017 р. (вих. №О-3326/0-2580/6-17), в якому зазначено, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р., затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у клопотанні ОСОБА_3. При цьому зазначено, що вказані обставини, з урахуванням вимог ч.3 ст.136 ЗК України, унеможливлювали задоволення клопотання позивача. Заявнику запропоновано визначитися з іншим місцем розташування земельної ділянки, обравши відповідну земельну ділянку та подати відповідне клопотання відповідно до вимог законодавства (а.с. 22).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є протиправними, а тому наявні підстави для часткового задоволення позову. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно п. «б» ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 121 Земельного кодексу України кожен громадянин має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

На підставі частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті у власність або у користування для всіх потреб.

За правилами частини 6 статті 118 Земельного кодексу України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За правилами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не дотримано вимог ч. 3 ст. 123 ЗК України, ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо розгляду клопотання у місячний строк, враховуючи, що відповідь на клопотання позивача від 28.02.2017р. надано 06.04.2017 р. Під час розгляду справи у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції пояснень щодо порушення встановлених законодавством строків надання відповіді позивачу апелянтом надано не було.

Як зазначалося вище, у клопотанні позивача від 28.02.2017р. зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тобто вимоги ч. 6 ст. 118 ЗК України щодо таких клопотань ним дотримано.

Викопіювання з схеми розташування бажаної земельної ділянки містить посилання на адресу цієї земельної ділянки, на зазначеній схемі виділено її місце розташування (а.с. 19-20).

Таким чином, позивач при зверненні до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України. Окрім того, в матеріалах справи міститься лист Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області від 10.02.2017р. № О-184/0-266/6-17 (а.с. 21), згідно якого Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області (яке безпосередньо підпорядковане відповідачу) надає відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою з позначенням місця розташування земельної ділянки на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Відтак, відповідачу було відомо про підготовку позивачем документів з метою отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

При цьому, 29.03.2017 року, тобто після сплину строку, який встановлено законодавством України для розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі листа Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (який безпосередньо підпорядкований відповідачу) № 0-15-0.210-66/105-17 від 29.03.2017р. (а.с. 50) Відділ у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області пропонує земельну ділянку орієнтовною площею 33,24 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області для включення до переліку земельних ділянок державної власності, право оренди яких можливо виставити на земельні торги (в тому числі земельну ділянку, стосовно якої позивачем було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність). 31.03.2017р. на підставі вищезазначеного листа відповідач прийняв наказ № 151 від 31.03.2017 р. «Про доповнення переліку земельних ділянок» (а.с. 52) та згідно п.1 зазначеного наказу доповнив перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку № 1, затвердженого наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» № 77 від 18.09.2014, земельними ділянками, визначеними Додатком № 1 цього наказу.

За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України за результатами розгляду клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідний орган може задовольнити таке клопотання або відмовити в його задоволенні.

Так, згідно листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.04.2017 р. (вих. №О-3326/0-2580/6-17) земельну ділянку, яку бажає отримати у власність позивач, включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, затвердженого наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України передбачено, що у переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, окремими лотами зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Таким чином, з наведеного вбачається, що Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги, визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку. Разом з цим, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого Адміністративного суду України від 31 липня 2017 року по справі №К800/29292/16 та від 15 листопада 2016 року по справі №К/800/3076/16.

Посилання апелянта, що включення до переліку несформованих ділянок є необхідним кроком, який спрямований на резервування земельних ділянок до моменту укладання договору з виконавцем робіт із землеустрою з метою їх формування як об'єкта цивільних прав не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та колегією суддів не приймаються.

Так, згідно п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок № 1051), кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно п.30 № 1051 кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД,

де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі:

індексної кадастрової карти (плану);

даних, що містяться у Державному земельному кадастрі;

відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.

Тобто, Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку.

Між тим, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

В оскаржуваному наказі визначено функціональне використання спірної земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер - НОМЕР_1 (а.с. 52-53), тобто відповідачем вказано лише номер кадастрової зони, та номер кадастрового кварталу, а зазначення чотиризначного номеру земельної ділянки в межах кадастрового кварталу відсутнє.

Отже, спірна земельна ділянка площею 33,24 га на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) не має присвоєного кадастрового номера, тобто є несформованою.

Відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14 зобов'язано Держземагентство України забезпечити надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (крім тих, що знаходяться у користуванні) для ведення фермерського господарства та особистого селянського господарства на конкурсній основі за результатами відкритих публічних земельних аукціонів, а також затвердження на регулярній основі та оприлюднення на офіційному сайті Держгеокадастру переліків земельних ділянок, що виставляються на земельні торги, за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб щодо таких земельних ділянок (а.с. 42-43).

На підставі наказу Держземагентства України від 15.10.2014 р. № 328 введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. (а.с. 44).

Згідно п. 2 Протоколу засідання колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. № 2 "Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" прийнято рішення щодо: за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагантства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - за результатами аналізу поточних робіт із землеустрою та звернень фізичних і юридичних осіб на регулярній основі виявляти земельні ділянки, що користуються попитом та права на які можуть бути продані на земельних торгах, включати такі земельні ділянки до вищезазначених переліків шляхом видання наказів про внесення змін і доповнень до них та оприлюднювати оновлені переліки на офіційному сайті Держземагантства України (а.с. 45-48).

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р., затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у клопотанні ОСОБА_3 (а.с. 52-53).

Згідно ч.1 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ч.4 ст. 135 ЗК України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються:

а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами;

б) стартова ціна лота;

в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах;

г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Відтак, перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, є однією зі складових рішення організатора проведення земельних торгів.

Ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано рішення про проведення земельних торгів Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області.

Крім того, відповідач не надав обґрунтованих пояснень про те, які в нього виникли об'єктивно необхідні мотиви, цілі чи мета для додаткового включення зазначених вище земель до земель, право на оренду на які виставляється на земельні торги, після спливу більше ніж двох років з остаточного терміну виконання доручення Віце-прем'єр міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014р. Також відповідач не пояснив чому включення спірних земель не відбулося одразу і в строк виконання доручення, коли були включені в перелік інші земельні ділянки наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області від 18.09.2014р. №77.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 є особою, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та має статус учасника бойових дій (а.с. 12, 16).

Відповідно п.14 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій передбачено першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач включаючи до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами після сплину строку розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 28.02.2017р. без прийняття відповідного рішення про проведення земельних торгів діяв не у спосіб, передбачений чиннним законодавством.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно встановив, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав, що не передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України. Відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надана позивачу з порушенням вимог ч. 3 ст. 123 ЗК України, ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо строку розгляду відповідного клопотання у місячний строк.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га ріллі у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населених пунктів до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги; визнання протиправним та скасування наказу № 151 від 31.03.2017 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про внесення змін до додатку наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року «Про затвердження переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги», в частині включення до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З метою належного захисту порушених прав позивача суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та передати ОСОБА_3 вказану земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи із змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративних судів, останній не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд першої інстанції для відновлення порушеного права позивача правомірно дійшов висновку про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області по суті з урахуванням висновків суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3 належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі № 815/5152/17, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 18 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.