Справа № 826/912/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/912/13-а Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Парінов А.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представник позивача: - Гутник А.Ж.,

представник відповідача: - Кравченко О.О.,

представник прокуратури: - Чипова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Прокуратури Шевченківського району м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за участю - Прокуратури Шевченківського району м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за участю - Прокуратури Шевченківського району м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №від 31.08.2012 року та № від 31.08.2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2013 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Підставами прийняття такого рішення стало не дослідження судами попередніх інстанцій питання здійснення позивачем витрат від торгівлі та переоцінки іноземної валюти за період ІІІ квартал 2009 року - І квартал 2011 року по спірних операціях; даних бухгалтерського обліку позивача по рахунках 6 і 7 у національній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют на дату їх визначення, план яких затверджено відповідними нормативно - правовими актами Національного Банку України в спірному періоді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2014 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд у зв'язку із не дослідженням судами попередніх інстанцій питання здійснення позивачем витрат від торгівлі та переоцінки іноземної валюти за період III квартал 2009 року - І квартал 2011 року по спірних операціях, з метою встановлення фактичного обсягу продажу та закупівлі валюти, для чого необхідно дослідити форму № 748-Н (місячна) «Звіт про касові обороти»; не дослідженням даних бухгалтерського обліку позивача по рахунках класів 6 і 7 у національній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют на дату їх визначення, план яких затверджено відповідними нормативно-правовими актами Національного банку України в спірному періоді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд у зв'язку із не дослідженням судами попередніх інстанцій питання здійснення позивачем витрат від торгівлі та переоцінки іноземної валюти за період III квартал 2009 року - І квартал 2011 року по спірних операціях, з метою встановлення фактичного обсягу продажу та закупівлі валюти, для чого необхідно дослідити форму № 748-Н (місячна) «Звіт про касові обороти»; не дослідженням питання встановлення чи включення вказаних сум касових оборотів до даних, відображених у деклараціях з податку на прибуток банку та причини відмінності цих сум із такими даними.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Прокуратура Шевченківського району м. Києва звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, відповідно до звітів по банку за жовтень 2009 року, листопад 2009 року, грудень 2009 року, січень 2010 року, лютий 2010 року, березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року, липень 2010 року, серпень 2010 року, вересень 2010 року, жовтень 2010 року, листопад 2010 року, грудень 2010 року, січень 2011 року, лютий 2011 року, березень 2011 року (Форма №748) (том 44, а.с.164-181), задекларовані ПАТ «Артем-Банк» у деклараціях з податку на прибуток показники прибутку від операцій з торгівлі та переоцінки іноземної валюти перевіреного періоду відповідають даним бухгалтерського обліку позивача та підтверджуються відповідними первинними бухгалтерськими документами. Із вказаних звітів по банку за Формою №748 вбачається, що їх вартісні характеристики відповідають показникам декларації з податку на прибуток підприємства, а відтак, висновки податкового органу про заниження доходів від операцій з купівлі-продажу іноземної валюти є безпідставними.

Крім того, відповідно до виписок з особового рахунку позивача, станом на початок жовтня 2009 року невиплачене страхове відшкодування складало 12 900 500,00 грн. та станом на 20 грудня 2010 року залишок непогашення склав 4 774 512,97 грн., який 16 липня 2012 року списано як безнадійну заборгованість, отже за період, що перевірявся, виплачене позивачу страхове відшкодування склало 8 125 987,03 грн., яке повністю покрито розміром неповернутого кредиту за договором кредитної лінії № 05/09.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, посадовими особами відповідача проведена планова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 березня 2012 року.

За результатами перевірки складено Акт №1108/2250/26253023 від 14 серпня 2012 року, яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту 5.4.6 пункту 5.4 статті 5, підпункту 7.3.8 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01 жовтня 2009 року по 31 березня 2012 року у загальному розмірі 12 945 527,00 грн.; підпункту 5.4.6 пункту 5.4 статті 5, підпункту 7.3.8 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток з 01 жовтня 2009 року по 31 березня 2012 року у розмірі 357 803 220,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 31 серпня 2012 року № про збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 446 925 167,00 грн., з яких 357 803 220,00 грн. - основний платіж та 89 121 947, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій та № від 31 серпня 2012 року про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 945 527,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, при її проведенні перевіряючим органом було використано касові документи: квитанції про здійснення валютообмінних операцій, копії яких містяться в матеріалах справи, при дослідженні яких податковим органом встановлено, що кінцевий результат обмінних (конверсійних) операцій згідно наданих до перевірки касових документів та форми №748 "Звіт про касові обороти банку", поданої позивачем до НБУ, становить: у ІV кварталі 2009 року - 777 073 548,48 грн.; у І кварталі 2010 року - 368 659 591,36 грн., у І півріччі 2010 року - 558 106 620,30 грн., у трьох кварталах 2010 року - 642 257 129,40 грн., у 2010 році - 649 944 676,61 грн., у І кварталі 2011 році - 2 711 291,22 грн. Згідно поданих позивачем декларацій з податку на прибуток вбачається декларування останнім прибутку від операцій з купівлі-продажу іноземної валюти: у ІV кварталі 2009 року - 107 748,00 грн., у І кварталі 2010 року - 1 022 132,00 грн.; у І півріччі 2010 року - 1 340 218,00 грн.; у трьох кварталах 2010 року - 1 496 115,00 грн., у 2010 році - 1 848 649,00 грн., у І кварталі 2011 року - 107 748,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновку про заниження позивачем результату від операцій з іноземною валютою, слугували дані звіту форми № 748-Н (місячна) «Звіт про касові обороти», які, на думку податкового органу, не відповідають показникам податкової декларації позивача з податку на прибуток.

Відтак, в порушення підпункту 7.3.8 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем занижено результат від операцій з іноземною валютою у розмірі 1 425 472 020,31 грн., у тому числі, за 2009 рік - 774 772 449,48 грн., у І кварталі 2010 року - 367 637 459,36 грн., у І півріччі 2010 року - 556 766 402,30 грн., у трьох кварталах 2010 року - 640 761 014,40 грн., у 2010 році - 648 096 027,61 грн., у І кварталі 2011 року - 2 603 543,22 грн.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

З метою повного та всебічного розгляду даної справи, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року, Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було зобов'язано надати:

- завірені належним чином додатки до Акту №1108/2250/26253023 від 14 серпня 2012 року;

- додаткові пояснення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо підстав нарахування Публічному акціонерному товариству «Артем - Банк» суми податкового зобов'язання з податку на прибуток (в тому числі, які документи використовувались податковим органом при проведенні перевірки).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 7.3.8 пункту 7.3 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон про оподаткування) банки здійснюють відмінний від інших платників податку податковий облік результатів операцій з іноземною валютою. Облік операцій з продажу або купівлі іноземної валюти, які здійснюються за дорученням та за рахунок клієнтів таких банків, ведеться окремо від обліку операцій з продажу або купівлі іноземної валюти, здійснюваних за рішенням банку за рахунок інших (власних) джерел.

При здійсненні операцій з продажу або купівлі іноземної валюти за дорученням та за рахунок клієнтів до валових доходів банку відносяться суми комісійних (брокерських) та інших подібних видів винагород, одержаних (нарахованих) банком у зв'язку із здійсненням таких операцій протягом звітного періоду, а до валових витрат - витрати банку, понесені (нараховані) у зв'язку із здійсненням таких операцій протягом звітного періоду.

При здійсненні операцій з купівлі або продажу іноземної валюти за рішенням банку до складу валових доходів або валових витрат банку відноситься кінцевий фінансовий результат обмінних (конверсійних) операцій за результатами звітного періоду.

Кінцевий фінансовий результат обмінних (конверсійних) операцій за результатами звітного періоду вираховується як сума фінансових результатів обмінних (конверсійних) операцій за результатами кожного банківського дня. Фінансовим результатом обмінних (конверсійних) операцій за результатами банківського дня є різниця між валовими доходами, отриманими (нарахованими) банком внаслідок продажу іноземної валюти протягом такого банківського дня, та валовими витратами, понесеними (нарахованими) у зв'язку із придбанням іноземної валюти протягом такого банківського дня. У розрахунки фінансового результату обмінних (конверсійних) операцій не беруться суми комісійних (брокерських) або інших подібних винагород, сплачених або отриманих (нарахованих) банком у зв'язку із здійсненням таких обмінних (конверсійних) операцій, які відносяться до складу валових доходів або валових витрат банку у загальному порядку.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

На момент виникнення спірних правовідносин бухгалтерський облік в банках України здійснювався відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі - План рахунків) та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі - Інструкція), що затверджені постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 р. № 280, а також Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 р. № 255 (далі - Правила бухгалтерського обліку).

Згідно з пунктом 1.3 глави 1 розділу III Правил бухгалтерського обліку, Інструкцією доходи і витрати банку відображаються в бухгалтерському обліку за рахунками класів 6 (Доходи) та 7 (Витрати) Плану рахунків. Залишки за рахунками доходів і витрат відображаються наростаючим підсумком з початку року та в кінці звітного фінансового року закриваються: за умови перевищення доходів над витратами - на рахунок 5040 П "Прибуток звітного року, що очікує затвердження"; за умови перевищення витрат над доходами - на рахунок 5041 А "Збиток звітного року, що очікує затвердження".

Отримані доходи та здійснені витрати, що належать до майбутніх періодів, обліковуються відповідно за рахунками 3600 П "Доходи майбутніх періодів" та 3500 А "Витрати майбутніх періодів". Банк щомісяця визнає суму доходів і витрат, що належать до звітного періоду, з відображенням за відповідними рахунками класів 6 та 7 (пункт 1.6 розділу III Правил бухгалтерського обліку).

Абзацом першим пункту 1.8 глави 1 розділу III Правил бухгалтерського обліку визначено, що доходи і витрати (нараховані, отримані, сплачені) в іноземній валюті відображаються за рахунками класів 6 і 7 у національній валюті за офіційними курсами гривні до іноземних валют на дату їх визнання. Під час відображення в бухгалтерському обліку цих доходів і витрат банки можуть використовувати технічні рахунки 3800 та 3801.

Доходи та витрати банку відображаються відповідно за рахунками класу 6 "Доходи" та класу 7 "Витрати" незалежно від порядку їх оподаткування. Банки в обліковій політиці самостійно визначають порядок формування аналітичних рахунків за балансовими рахунками класу 6 "Доходи" і класу 7 "Витрати" внутрішнього плану рахунків. Під час формування фінансового результату банку за звітний рік доходи і витрати зараховуються на рахунки 5040 "Прибуток звітного року, що очікує затвердження" або 5041 "Збиток звітного року, що очікує затвердження" (пункт 15 Інструкції).

Відповідно до Правил бухгалтерського обліку до рахунків класу 6 (доходи) належать рахунки, на які зараховуються: комісійні доходи за операціями на валютному ринку та ринку банківських металів для банків (6104 П), комісійні доходи за операціями на валютному ринку та ринку банківських металів для клієнтів (6114 П), результат від торгівлі іноземною валютою та банківськими металами (6204 АП). Крім того, до рахунків класу 7 (витрати) належить, серед іншого, рахунок «Комісійні витрати за операціями на валютному ринку та ринку банківських металів» (6204 АП).

Слід зазначити, що операції з купівлі-продажу іноземних валют в Україні здійснюються в готівковій та безготівковій формі. При цьому, операції на валютному ринку, результат від яких відображається на відповідному рахунку класу 6 чи 7, банки здійснюють в порядку, встановленому Правилами торгівлі іноземною валютою, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 № 281.

Крім того, банки обслуговують валютно-обмінні операції фізичних осіб, до яких відповідно до пункту 1.2 глави 1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12.12.2002 № 502 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), належать: 1) купівля у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів готівкової іноземної валюти за готівкові гривні; 2) продаж фізичним особам - резидентам готівкової іноземної валюти за готівкову гривню; 3) зворотний обмін фізичним особам - нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту; 4) купівля-продаж дорожніх чеків за готівкову іноземну валюту, а також купівля-продаж дорожніх чеків за готівкові гривні; 5) конвертація (обмін) готівкової іноземної валюти однієї іноземної держави на готівкову іноземну валюту іншої іноземної держави; 6) прийняття на інкасо банкнот іноземних держав та іменних чеків.

В той же час, з метою складання грошової і банківської статистики, статистики платіжного балансу і з міжнародної інвестиційної позиції та для забезпечення виконання Національним банком України регулятивних та наглядових функцій Національний банк України отримував відповідну інформацію від банків у формах та обсягах, встановлених постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003 № 124 Правила організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила статистичної звітності).

Відповідно до п.2.2 Правил статистичної звітності для складання форм статистичної звітності використовуються дані бухгалтерських балансів, аналітичних рахунків бухгалтерського обліку з урахуванням значень параметрів аналітичного обліку та дані про рух коштів.

Однією з форм статистичної звітності, передбаченої Правилами статистичної звітності, визначено форму № 748-Н (місячна) «Звіт про касові обороти» (далі - Форма № 748).

Формою № 748 передбачено щомісячне подання до Національного банку України звіту про касові обороти банку, тобто інформації про надходження та видачу готівки, серед якої: надходження від продажу іноземної валюти (символ 30) та видача за придбану іноземну валюту (символ 56). В поясненнях до заповнення Форми № 748-Н зазначено, що в символі 30 (Надходження від продажу іноземної валюти) відображається надходження готівки за продану іноземну валюту, а в символі 56 (Видача за придбану іноземну валюту) - видача готівки за придбану валюту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Форма 748 є формою статистичної звітності, у якій підлягає відображенню, зокрема, вартісна характеристика гривневого еквіваленту касових оборотів (до них також включаються операції з купівлі-продажу іноземної валюти), а не бухгалтерської звітності.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із наданих пояснень контролюючого органу та відповідно до наданих додатків до Акту перевірки (наданих на вимогу ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року), згідно з підпунктом 3.1.1.6 п. 3.1 ст. 3 Акту перевірки, визначення кінцевого результату обмінних (конверсійних) операцій позивача здійснено відповідачем виключно на підставі даних, зазначених у Формі № 748.

Податкова звітність банку має ґрунтуватися на даних бухгалтерської звітності (стаття З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), а не наданих статистичної звітності, яка подається банками іншому державному регулятору - Національному банку України (у даних спірних правовідносинах - Форма № 748).

Таким чином, враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, дані Форми № 748 не можуть бути підставою для визначення валових доходів та валових витрат за результатами обмінних (конверсійних) операцій, оскільки пунктом 7.3 статті 7 Закону про оподаткування не передбачено особливого порядку обчислення фінансових результатів обмінних (конверсійних) операцій з урахуванням даних статистичної звітності, а Форма № 748 є статистичною звітністю.

Відповідно до підпункту 5.4.6 пункту 5.4 статті 5 Закону про оподаткування якщо умови страхування передбачають виплату страхового відшкодування на користь платника податку - страхувальника, застраховані збитки, понесені таким платником податку, відносяться до його валових витрат у податковий період їх понесення, а суми страхового відшкодування таких збитків включаються до валових доходів такого платника податку у податковий період їх отримання.

Матеріали справи містять документи, що підтверджують наявність між позивачем та ЗАТ "Страхова Компанія "Артем" правовідносин, що ґрунтуються на умовах договору від 01.07.2009 року СКР № 09-713ю страхування кредиту, предметом якого є страхування майнових інтересів позивача, пов'язаних з повною або частковою втратою ним коштів у результаті неповернення позичальниками кредитів, виданих позивачем на підставі кредитних договорів та договорів про відкриття кредитної лінії.

01 вересня 2009 року до вказаного договору укладено додаткову угоду № 1/09, згідно з якою одним з об'єктів страхування за ним є договір кредитної лінії № 05/09, від 12 лютого 2009 року, укладений між позивачем та споживчим кооперативом "Новий сад" (далі - договір кредитної лінії № 05/09).

Відповідно до страхового акту від 16 вересня 2009 року СКР № 09-713Ю/1, який складено за результатами розслідування страхової події, а саме, неповернення кредиту за договором кредитної лінії № 05/09, подія, що сталася, відповідає умовам страхування та є страховим випадком, заявлені збитки складають 4002000,00 грн., виплата складає 3997998,00 грн.

Згідно зі страховим актом від 07 жовтня 2009 року СКР № 09-713Ю/2, який складено за результатами розслідування страхової події, а саме, неповернення кредиту за договором кредитної лінії № 05/09, подія, що сталася, відповідає умовам страхування та є страховим випадком, заявлені збитки складають 1189601,50 грн., виплата складає 11886601,50 грн.

Відповідно до виписок з особового рахунку позивача, станом на початок жовтня 2009 року невиплачене страхове відшкодування складало 12900500,00 грн. та станом на 20 грудня 2010 року залишок непогашення склав 4774512,97 грн., який 16 липня 2012 року списано як безнадійну заборгованість.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, за період, що перевірявся, виплачене позивачу страхове відшкодування повністю покрито розміром неповернутого кредиту за договором кредитної лінії № 05/09. При цьому, факт не відображення позивачем у деклараціях з податку на прибуток неповернутого кредиту за договором кредитної лінії № 05/09 та страхового відшкодування у розмірі 8125987,03 грн. сторонами не заперечується.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що факт не відображення позивачем у декларації з податку на прибуток страхового відшкодування у розмірі 8125987,03 грн. за умови не відображення ним у деклараціях з податку на прибуток неповернутого кредиту за договором кредитної лінії № 05/09, яка повністю покриває вказаний розмір страхового відшкодування, не міг зумовити завищення позивачем податку на прибуток підприємств, а тому, відповідно, не спричинив порушення позивачем податкового законодавства.

Із системного аналізу викладених положень та обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки про порушення позивачем податкового законодавства, та, як наслідок, протиправність оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Прокуратури Шевченківського району м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Прокуратури Шевченківського району м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено 17 квітня 2018 року.