Справа № 210/5227/17
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5227/17
Провадження № 2-а/210/103/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" квітня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Куксенко О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Буронова Джасурбека до Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у місті ОСОБА_1 Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Металургійний районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України Головного Управління в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, суд

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Буронова Джасурбека до Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у місті ОСОБА_1 Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2017 року відповідачем прийнято рішення №6 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 Буронова Джасурбека. Даним рішенням передбачається примусове повернення позивача за межі України, зобовязано позивача залишити територію України до 01.12.2017 року, заборонено вїзд на територію України на 3 роки. Позивач вважає рішення незаконним та необґрунтованим у звязку з тим, що в обгрунтуванні даного рішення вказується на те, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП, а саме порушено правила перебування на території України та ухилення від виїзду. На підставі даного протоколу начальником Металургійного РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2017 року. При прийнятті рішення щодо примусового повернення позивача за межі України відповідач вказав, що позивачем допущено порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду. Таку обставину відповідач підтверджує протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення. Однак, на момент прийняття оскаржуваного рішення постанова про накладення адміністративного стягнення не набрала законної сили у встановленому законом та зазначеному у самій постанові порядку. При прийнятті рішення про заборону вїзду на територію України протягом 3 років взагалі не вказано будь-які обставини та норми закону, які є підставою висновку про доцільність встановлення такої заборони. Тому, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у місті ОСОБА_1 Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 №6 від 01 листопада 2017 року про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 Буронова Джасурбека.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року залучено до участі у справі Металургійний районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України Головного Управління в Дніпропетровській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання 11.04.2018 року та 13.04.2018 року не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На кожне з цих судових засідань надала до суду аналогічні заяви, згідно яких просила перенести судове засідання на початок травня, оскільки представник відповідача ОСОБА_6 перебуває у відпустці, а відповідач 11.04.2018 року буде знаходитись як т.в.о. начальнику Металургійного РВ на нараді у ГУ ДМС України в Дніпропетровську.

Представник третьої особи в судові засідання 11.04.2018 року та 13.04.2018 року також не зявилась. 02.04.2018 року ОСОБА_6 надала до суду листа згідно якого просила розглянути питання переносу слухання справи на 1 декаду квітня у звязку з тим, що ОСОБА_6 з 11.04.2018 року у відпустці.

Однак, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не є представником відповідача, а є представником третьої особи, та враховує, що ні відповідачем, ні представником третьої особи не надано до суду доказів поважності причин неявки в судове засідання, у звязку з чим судом в судовому засіданні постановлено розглядати справу без участі відповідача та представника третьої особи на підставі п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 Буронов Джасурбек прибув на територію України 25.10.2015 року з приватною метою до знайомих.

Проживає в орендованому житлі, близьких родичів не має, ніде не працює, не навчається.

Вищевказане не оспорюється сторонами та знаходить своє підтвердження зі змісту позовної заяви, заперечень відповідача.

Постановою начальника Металургійного РВ м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 01.11.2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (а.с. 8).

01.11.2017 року головним спеціалістом Металургійного РВ у м. Кривого Рогу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 прийнято рішення №6 про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_4 Буронова Джасурбека та зобовязано його покинути територію України у термін до 01.12.2017 року, а також позивачу заборонено вїзд на територію України терміном на 3 роки (а.с. 9).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012р. № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

В силу вимог ч.ч.1,2 ст.26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого вїзду в Україну строком на три роки.

При цьому слід зазначити, що процедура заборони в'їзду в Україну не є наслідком примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України. Відповідно до частин третьої та десятої статті 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про видворення тягне за собою обов'язок іноземця, особи без громадянства покинути територію України. Видворення іноземця (особи без громадянства) супроводжується забороною його в'їзду на територію України тільки у випадку, коли орган внутрішніх справ (частина перша статті 32 згаданого Закону) або орган охорони державного кордону (стаття 31 згаданого Закону, пункт 39 Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.95 № 1074) прийме про це окреме рішення.

Так, згідно із ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України, до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 32 зазначеного вище Закону, іноземець та особа без громадянства, який вчинив злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення вказаного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України.

Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті, іноземець та особа без громадянства може бути видворений за межі України за рішенням органів внутрішніх справ, органів охорони державного кордону (стосовно осіб, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону в Україну) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 р. №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», під грубим порушенням законодавства слід розуміти, зокрема, грубе порушення Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1995 року N 1074 (далі Правила), а саме: проживання без документів на право проживання в Україні або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання правил транзитного проїзду через територію України.

Нормами законодавства про статус іноземця та особи без громадянства встановлено, що на території України можуть проживати або тимчасово перебувати іноземці та особи без громадянства відповідно до їх правового статусу, який підтверджується відповідними документами.

Так, іноземці, які постійно проживають в Україні, можуть перебувати в Україні за своїми національними паспортами та українськими документами-посвідками на проживання в Україні для іноземця з відміткою про реєстрацію. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 19 Правил, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що відомості про перебування на території України на законних підставах позивача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку позивача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2017 року позивачем було отримано 01.11.2017 року та станом на момент розгляду справи не оскаржено.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), та згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, не підлягають задоволенню, так як рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень є законним, вчиненими у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6-10, 241-246, 250, 255, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Буронова Джасурбека до Головного спеціаліста Металургійного районного відділу у місті ОСОБА_1 Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Металургійний районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України Головного Управління в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2018 року.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Суддя: О. В. Хлистуненко