Справа № 816/4684/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року

Київ

справа №816/4684/15

провадження №К/9901/10037/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 816/4684/15

за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області, Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державного агентства земельних ресурсів України, Головного Управління Держземагенства у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді - Канигіної Т.С., та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Мельнікової Л.В., суддів: Бартош Н.С., Філатова Ю.М.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державного агентства земельних ресурсів України, Головного Управління Держземагенства у Полтавській області, в якому просив:

зобов'язати Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року він був поновлений на посаді начальника Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області. Зазначена постанова суду про поновлення на роботі підлягала негайному виконанню, однак, виконана відповідачем була лише 24 вересня 2015 року, у зв'язку із чим позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року у розмірі 26807 гривень 42 копійки з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Стягнуто з Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року у розмірі 26 807 (двадцять шість тисяч вісімсот сім) гривень 42 копійки з вирахуванням обов'язкових податків та зборів. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що судами неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не враховано доводи відповідача та третіх осіб, що як наслідок, призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованих рішень. Зазначав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду з позовом, оскільки розгляд такої заяви повинен розглядатися в межах одного спору, тобто спору про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі, що вже був вирішений судом.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 08 листопада 2012 року.

08 вересня 2014 року ОСОБА_1 звільнений з посади у порядку переведення в Управління Держземагентства у Лубенському районі Полтавської області на підставі наказу від 08 вересня 2014 року № 27-к.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі № 816/4069/14 позов ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, Головного управління Держземагентства України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України № 491-кт/а від 04 вересня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_1"; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області № 72-к від 05 вересня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_1"; визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області № 27-к від 08 вересня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_1".; постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09 вересня 2014 року; зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 залишено без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року, отже, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року набрала законної сили 26 січня 2015 року.

На виконання рішення суду Держземагентством України видано наказ від 21 вересня 2015 року № 1092-кт/а "Про поновлення ОСОБА_1"

Наказом Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 24 вересня 2015 року № 96-к поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09 вересня 2014 року /а.с. 20/.

24 вересня 2015 року Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області видано наказ № 20-к "Про поновлення на посаді ОСОБА_1"

Листом від 13 листопада 2015 року № 0-1603-0.5-3321/2-15 Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області на заяву ОСОБА_1 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу повідомило про відсутність підстав для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що саме з вини відповідача відбулася затримка виконання рішення суду, у зв'язку з чим, підлягає стягненню сума середнього заробітку за цей час (з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року) у розмірі 26 807 гривень 42 копійки

Верховний Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та зазначає таке.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення є видом відповідальності роботодавця.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Як вбачається з роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (пункт 34), рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, судове рішення про поновлення на роботі підлягає виконанню з моменту його проголошення та вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09 вересня 2014 року.

Однак, відповідач не забезпечив негайного виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі.

Наказ № 20-к "Про поновлення на посаді ОСОБА_1" Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області видано 24 вересня 2015 року.

Таким чином, період невиконання судового рішення відповідачем складає з 01 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року, проте, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі № 816/4069/14 також зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 вересня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року.

Згідно довідки Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області від 08 лютого 2016 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 132,71 грн.

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року становить 26807,42 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно з додатком 1.

Реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Установлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08 квітня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, громадських формувань внесений запис № 6000723 про припинення Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області. 10 вересня 2015 року проведена державна реєстрація Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області (запис № 1 ).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції прийшов обґрунтованого висновку щодо обов'язку виплати позивачу ОСОБА_1 суми середньомісячної заробітної плати новоутвореною установою - Управлінням Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області.

Щодо обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права шляхом звернення до суду з новим позовом, оскільки розгляд такої заяви, на думку відповідача, повинен розглядатися в межах вже розглянутої судами справи № 816/4069/14 необхідно зазначити наступне.

Предметом розгляду цієї справи є стягнення з Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі № 816/4069/14 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, Головного управління Держземагентства України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів, судом зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Таким чином, предметом розгляду даної справи є стягнення середнього заробітку на користь позивача за період з 02 грудня 2014 року по 23 вересня 2015 року, а справи № 816/4069/14 за період з 09 вересня 2014 року по 01 грудня 2014 року, тобто, за інший період. Що в свою чергу, з урахуванням різного періоду стягнення, не може бути підставою розгляду в порядку судового контролю за виконанням судового рішення по справі №816/4069/14.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець