Справа № 336/5974/17
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.02.18Справа № 336/5974/17
Пр. № 2-а/336/45/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною і зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною бездіяльності відповідача з непризначення та невиплати підвищення до пенсії за більш пізній вихід на пенсію, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В позові зазначила, що з 23 листопада 2016 року перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя і отримує пенсію за віком. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2017 року, яка набрала законної сили, відповідача зобовязано здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії. Так як позивач вийшов на пенсію з відстроченням, тобто з більш пізнього віку, то у відповідності до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він вправі розраховувати на отримання підвищення до пенсії, розмір якого становить 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців, виходячи з такого.

Право на пенсію ОСОБА_1, який народився 20 жовтня 1952 року, набув 20 жовтня 2012 року, але з того часу продовжував працювати і сплачувати страхові внески. З заявою про призначення пенсії він звернувся в листопаді 2016 року, тобто за спливом 49 місяців після досягнення права на пенсії. Виходячи з наведених в статті 29 Закону № 1058 розрахунків, розмір підвищення має обчислюватися 24,5 відсотків (0,5 % за кожний повний місяць страхового стажу х 49 місяців прострочення виходу на пенсію).

Вказані обставини обумовили його звернення до відповідача з заявою від 18.09.2017 року про нарахування і виплату підвищення до пенсії, проте на підставі письмового звернення відповідача від 03.10.2017 року він отримав відмову у задоволенні заяви з посиланням на те, що він вже перебував на обліку в головному управління Пенсійного фонду України і отримував пенсію за вислугу років, згодом перейшовши на інший вид пенсії, тоді як положення статті 29 Закону № 1058 підлягають застосуванню при призначенні пенсії особі, яка вперше звернулась за її призначенням.

Вважає таку відмову незаконною, оскільки пенсія за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» йому була призначена вперше, вказані обставини встановлені судом при вирішенні його спору з відповідачем про зобовязання застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, тому просить визнати противоправною зазначену бездіяльність відповідача та зобовязати відповідача включити до розрахунку розміру пенсії підвищення до пенсії на підставі ст. 29 Закону України «»Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 24,5 %, починаючи з 1 квітня 2017 року.

Позивач до суду не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність і задоволення позову.

З аналогічною заявою, яка містить заперечення проти позову, звернулася представник відповідача.

Зазначені обставини в силу ст. 194 КАС України зумовили розгляд справи у письмовому провадженні.

З письмових заперечень відповідача випливає, що в розумінні ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на отримання передбаченого цією статтею підвищення вправі претендувати особа, яка вперше звергнулась за отриманням пенсії, а до того не одержувала жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку, що передбачений ч. 1 ст. 26 закону України № 1058. Між тим позивачеві вже було призначено пенсію за вислугу років у відповідності до вимог закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку він отримував з 1 травня 1996 року по 23 листопада 2016 року, а в листопаді 2016 року він був переведений на пенсію за віком (а. с. 29-30).

Крім того, заперечення містять посилання на пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, початок перебігу якого належить обчислювати з моменту, коли позивач дізнався про порушення свого права, отримавши відповідь управління пенсійного фонду про відмову в нарахування підвищення до пенсії.

Окрім наведених підстав, позов, на думку представника відповідача, не підлягає задоволенню у звязку з тим, що заява про перерахунок пенсії не відповідає встановленій «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» формі, що означає відсутність звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.

У звязку з викладеним просить про відмову у задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У 2016 році позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та з 23 листопада 2016 року йому було нараховано пенсію за віком.

Стаття 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 вказує, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

З урахуванням наведених положень закону судом при розвязанні спору між ОСОБА_1 і відповідачем з приводу зобовязання застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, який увінчався задоволенням позову (постанова суду на а. с. 9-10), встановлено, що в листопаді 2016 року позивачеві призначена пенсія за іншим Законом, а не здійснене переведення особи з одного виду пенсії на інший.

Після набуття права на пенсію за віком, тобто з 20 жовтня 2012 року, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

В силу ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тому суд при вирішенні цього спору враховує обставини, що встановлені рішенням суду в адміністративній справі, в якій брали участь ті самі особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

Враховуючи наведене положення закону, на підставі якого позивачеві призначено пенсію з більш пізнього віку (20 жовтня 2012 року позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув права на пенсію за віком; пенсію нараховано 23 листопада 2016 року), позивач має право на отримання передбаченого статтею 29 Закону України № 1058 підвищення.

Вирішуючи питання про розмір цього підвищення, суд погоджується з наведеним позивачем у позові розрахунком, відповідно до якого підвищення в розмірі 0,5 % підлягає множенню на кількість повних місяців прострочення виходу на пенсію за віком, яка становить 49 повних місяців (з 20 жовтня 2012 року по 23 листопада 2016 року), а саме підвищення як результат множення обчислюється 24,5 відсотками.

Твердження відповідача про пропущення давності звернення до суду за захистом права суд до уваги не приймає, оскільки, за заявою відповідача, цей строк належить обчислювати з 3 жовтня 2017 року, а звернення позивача до суду співпало з 23 жовтня 2017 року.

Доводи про недотримання форми заяви про перерахунок пенсії також є неспроможними, оскільки наповнені лише формальним змістом.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України).

У звязку з викладеним суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з непризначення і невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за більш пізній вихід на пенсію, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя включити до розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в розмірі 24,5 %, починаючи з 1 квітня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива