Справа № 813/2244/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/671/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П,

з участю представників:

від апелянта: Козича В.П.,

від позивача: ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року (суддя: Ланкевич А.З., ухвалена в м. Львові о 11:22, повний текст складено 28.12.2017 р.) у справі № 813/2244/17 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці в Львівській області, та з наведених в ньому підстав, просить визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 08.06.2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №8-0469 (згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 3200,00 грн) та №8-0470 (згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 96000,00 грн).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017р. позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 08.06.2017 року № 8-0470. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судовий збір у сумі 960 грн. 00 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції її оскаржив відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області подавши апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій посилаючись на порушення судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що порушення вимог ст. 107 КЗпП України мало місце по відношенню до трьох працівників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. При цьому позивачем подано заяви та накази лише стосовно двох працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які на час проведення перевірки перебували з позивачем у трудових відносинах, однак не було подано заяви та наказу щодо третьої працівниці - ОСОБА_5, яка звільнена з 31.01.2017 року . Апелянт вказує, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 працювали у святкові дні у січні, березні та квітні 2017 року, вихідний день за всі ці дні працівникам було надано саме в травні 2017 року за декілька днів до проведення перевірки, і на дану обставину не звернув увагу суд першої інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в цій частині.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, 28.12.2015 року (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1); основним видом економічної діяльності підприємця є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що 25.04.2017 року на адресу Головного управління Держпраці у Львівській області надійшла скарга гр. ОСОБА_8, в якій йдеться про порушення ФОП ОСОБА_3 трудового законодавства, зокрема використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин.

ГУ Держпраці у Львівській області 05.05.2017 року звернулось з письмовим листом №5087/1/11-28 до Держпраці України, в якому просило надати згоду на проведення позапланової перевірки, серед інших, у ФОП ОСОБА_3 У відповідь на такий, отримало згоду, що викладена у листі від 10.05.2017 року за №5361/4/4.2-ДП-17.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2017 року ГУ Держпраці в Львівській області видано наказ №1052-П, згідно якого наказано в термін з 16.05.2017 року по 17.05.2017 року здійснити позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування у ФОП ОСОБА_3: АДРЕСА_1.

В подальшому, 16.05.2017 року посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області, на підставі наказу від 15.05.2017 року №1052-П та направлення на перевірку від 15.05.2017 року №1027, проведено позапланову перевірку додержання ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт №1 (далі - акт перевірки від 16.05.2017 року).

У висновках вказаного акта перевірки відповідач зазначає про порушення позивачем:

1) ст.107 Кодексу Законів про працю України - оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі - при огляді табелів обліку робочого часу за 2017 рік встановлено, що ОСОБА_5 залучалася до роботи 01.01.2017 року, ОСОБА_6 - 07.01.2017 року та 08.03.2017 року, ОСОБА_7 - 16.04.2017 року, тобто у святкові дні, однак оплату за них у подвійному розмірі не проведено;

2) ч.ч.1, 2 ст.115 Кодексу Законів про працю України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці" - виплата заробітної плати не проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме: виплата заробітної плати за квітень 2017 року виплачена один раз в місяць 05.05.2017 року, підтвердженням чого є платіжна відомість №4/17 від 05.05.2017 року;

3) ч.6 ст.95 Кодексу Законів про працю України, ст.33 Закону України "Про оплату праці", а саме - у підприємця не проводиться індексація заробітної плати працівникам, а саме за наявності індексу споживчих цін у грудні 2016 року не проведено індексацію ОСОБА_5 та ОСОБА_6;

4) ст.116 Кодексу Законів про працю України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення, а саме, відповідно до наказу №1-17Ф від 30.01.2017 року, звільнено з роботи ОСОБА_5 з 31.01.2017 року; відповідно до наказу №7-16Ф від 10.05.2016 року, звільнено з роботи ОСОБА_9 з 10.05.2016 року, однак станом на день перевірки їм не нараховані та не виплачені належні при звільненні кошти (компенсація за невикористану відпустку, індексація та оплата за роботу у святкові дні);

5) ст.83 Кодексу Законів про працю України - при звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, а саме відповідно до наказу №1-17Ф від 30.01.2017 року, звільнено з роботи з 31.01.2017 року; відповідно до наказу №7-16Ф від 10.05.2016 року, звільнено з роботи з 10.05.2016 року, однак станом на день перевірки їм не нарахована та не виплачена компенсація за невикористану відпустку.

Відтак, Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі акта перевірки від 16.05.2017 року, накладено на ФОП ОСОБА_3 штрафи у розмірі 96000,00 грн та 3200,00 грн, про що прийнято оскаржувані у даній справі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 08.06.2017 року №8-0470 та №8-0469 відповідно.

Задовольняючи частково позовні вимоги та скасовуючи постанову відповідача про накладення штрафу від 08.06.2017 року № 8-0470 суд виходив з того, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області, яка набрала законної сили, від 10.08.2017 року у справі № 459/1385/17 встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення вимог ст. 107 КЗпП України, так як працівники за власним бажанням брали собі додаткові вихідні за роботу у святкові дні, що підтверджується їх письмовими заявами, а тому оплата у подвійному розмірі не проводилась.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як видно з наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 15.05.2017 року №1052-П та направлення на проведення перевірки від 15.05.2017 року №1027, перевірка проведена на підставі скарги гр.ОСОБА_8 від 20.04.2017 року про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства про працю та за згодою Держпраці України від 10.05.2017 року за №5361/4/4.2-ДП-17, що свідчить про підставність її проведення відповідачем.

Постановою від 08.06.2017 року №8-0469 встановлено порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці", а також ч.1 ст.83 та ч.1 ст.116 КЗпП України.

Зокрема було встановлено, що заробітна плата за квітень 2017 року була виплачена працівникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 одним платежем - 05.05.2017 року, підтвердженням чого є підписана та скріплена печаткою ФОП ОСОБА_3 платіжна відомість № 4/17 за квітень 2017 року (а.с.39).

Крім цього, як видно з матеріалів справи, гр.гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 звільнено з роботи 10.05.2016 року та 31.01.2017 року відповідно, однак станом на день перевірки їм не були нараховані та виплачені належні при звільненні кошти (компенсація за невикористану відпустку, індексація та оплата за роботу у святкові дні).

За таких обставин, враховуючи законодавчо закріплені обов'язки роботодавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а також проводити повний розрахунок з працівником у день звільнення, з огляду на права працівників на своєчасне одержання винагороди за працю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, винесено постанову від 08.06.2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №8-0469.

Разом з тим колегія суддів вважає, що оспорювана постанова відповідача від 08.06.2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №8-0470, якою встановлено порушення вимог ст.107 КЗпП України, ч.6 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці" є протиправною та підставно скасована судом першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім спірних постанов, Головним управлінням Держпраці у Львівській області було складено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.ч.1, 3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (як за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 10.08.2017 року у справі №459/1385/17, яка набрала законної сили, встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення вимог ст.107 КЗпП України, так як працівники за власним бажанням брали собі додаткові вихідні за роботу у святкові дні, що підтверджується їх письмовими заявами, а тому оплата у подвійному розмірі не проводилась.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що, зазначені обставини, в силу ч.6 ст.78 КАС України, не підлягають доказуванню, оскільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак для суду є обов'язковим висновок Червоноградського міського суду про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення вимог ст.107 КЗпП України.

Посилання апелянта на те, що управління не брало участі в розгляді справи Червоноградським міським судом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки наявним та підтвердженим є сам факт набрання рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.08.2017 року у справі №459/1385/17 законної сили, яким встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення вимог ст.107 КЗпП України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що постанова відповідача від 08.06.2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №8-0470 є протиправною та підлягає скасуванню повністю. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем, як суб'єктом господарювання, вимог ст.107 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, для прийняття оспорюваного рішення, згідно якого на позивача накладено штраф у розмірі 96000,00 грн.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року у справі № 813/2244/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 18.04.2018р.