Справа № 815/5699/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5699/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приморського районного суду м.Одеси про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язати вчинити дії та стягнення компенсації моральної шкоди -,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Приморського районного суду м.Одеси про:

1)визнання протиправною бездіяльність відповідача, що виражена у невжитті заходів щодо встановлення чинності графіку розгляду справ;

2)зобов'язання відповідача вжити заходів для встановлення чинності графіку розгляду справ;

3)стягнення з відповідача на мою користь 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою у якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З тексту адміністративного позову судом встановлено, що ОСОБА_2 вказує, що у період з квітня по листопад 2017 року судом неоднарозово порушувався графік розгляду справ за його позовами у зв'язку із чим він звертався із заявами до Голови Приморського районного суду м. Одеси і просив привести роботи суду у відповідність до графіку, Голови державної судової адміністрації України з проханням провести перевірку Приморського районного суду на предмет порушень графіку засідань.

З урахуванням бездіяльності вищевказаних державних органів позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів".

В апеляційній скарзі вказується на те, що оскаржувана ухвала про відмову у відкритті провадження у справі від 09 листопада 2017 року винесена з порушенням вимог процесуального права, оскільки позбавила позивача доступу до Правосуддя. Окрім того, апелянт зазначив, що його позов стосується саме обмеження права на судовий захист, і не стосується здійснення правосуддя, оскільки останнє починається із початком судового засідання.

Колегія суддів не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно вимог ч.1 ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч.1 ст. 129 Конституції України, при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Часиною 2 вказаної статті встановлено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гарантована незалежність судів і суддів та недопустимість втручання в їхню діяльність при здійсненні правосуддя.

Конституційний Суд України в рішенні №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року в абз.11 п.4.2 вказав, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені тільки відповідно до процесуального законодавства України.

Виходячи з положень п.п.2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", звернення з позовом, де відповідачами зазначені суд чи суддя в зв'язку з розглядом ними справ або заяв, слід розцінювати як вплив на суд. Відповідно до п.10 цієї Постанови Пленуму, оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду і вирішення справи поза встановленим процесуальним законом порядком не допускається та суди повинні відмовляти у прийнятті позовів і заяв з таким предметом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів", в розумінні положень ч.1 ст. 2, п.п.1, 7, 9 ст. 3, ст. 17, ч.3 ст. 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених в зв'язку з розглядом судових справ.

Отже, дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язані з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, постановлення рішення, звернення рішення до виконання та їх оскарження тощо) регулюються нормами відповідного процесуального законодавства, правовідносини, які в зв'язку з цим виникають, носять виключно процесуальний, а не управлінський характер, а тому юрисдикція адміністративних судів на такі відносини не поширюється.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що предметом оскарження є процесуальна діяльність суду, а тому, заявлені позивачем вимоги, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В разі порушення суддею законодавства, розділом VI Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачена дисциплінарна відповідальність, порядок і умови її застосування.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дані спори не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приморського районного суду м.Одеси про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язати вчинити дії та стягнення компенсації моральної шкоди,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний 17 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.