Справа № 161/4970/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4970/18
Провадження № 2-а/161/289/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю представника позивача Державної міграційної

служби України у Волинській області Марцих Є.Г.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Державної міграційної служби України у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України.

Свій позов обґрунтовує тим, що 27.02.2018 року о 10год.30хв. уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області разом з працівниками превенції Луцького відділу поліції по вулиці Шевченко, 17 у місті Луцьку було виявлено громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та з'ясовано, що він проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян. Уповноваженими працівниками встановлено, що іноземець прибув на територію України приблизно пів року назад до друзів в гості. Після закінчення дозволеного строку перебування не виїхав за межі території України у зв'язку з тим, що затримався у друзів.

27.02.2018 року першим заступником начальника УДМС України у Волинській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень, який іноземець сплатив у добровільному порядку. Уповноваженими працівниками встановлено, що ОСОБА_2 перебував на території України з порушенням вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме без відповідних документів на право перебування. Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України, а також із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

27.02. 2018 року уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 27.03.2018 року, про що він був повідомлений під розписку.

Зазначає, що на даний момент законних підстав для подальшого перебування на території України в останнього немає та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, просить прийняти рішення про його примусове видворення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо примусового видворення за межі України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2018 року о 10год.30хв. уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області разом з працівниками превенції Луцького відділу поліції по вулиці Шевченко, 17 у місті Луцьку було виявлено громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

27.02. 2018 року головним спеціалістом сектору організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Волинській області постановлено рішення про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 27.03.2018 року, про що він був повідомлений під розписку (а.с. 4-5).

27.02.2018 року уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень, який іноземець сплатив у добровільному порядку ( а.с. 8-10).

З пояснень відповідача встановлено, що він прибув на територію України приблизно пів року назад до друзів в гості. Після закінчення дозволеного строку перебування не виїхав за межі території України у зв'язку з тим, що затримався у друзів.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Частиною першою статті 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Крім того, статтею 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх спав України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Службою безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 5 вищевказаного Типового положення, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно з п.12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців. Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Частина перша статті 31 Закону передбачає, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

На думку суду, видворення позивачем в країну походження громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, не призведе до виникнення обставин перерахованих у ч.1 ст.31 Закону.

Враховуючий той факт, що відповідач визнає позов, та іншої можливості легалізації його перебування на території України не має, а також ту обставину, що відповідач порушив порядок перебування іноземців на території України, а саме безперервно перебував в Україні понад встановлений строк, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, без поважних причин не виконав рішення уповноваженого органу про примусове повернення в країну походження, не оскаржував це рішення в установленому порядку, суд дійшов висновку, що є всі законні підстави для видворення відповідача за межі території України, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Пунктом 3 частини другої статті 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи, що сторони просять звернути рішення до негайного виконання, суд вважає таке клопотання підставним.

Керуючись ст. 288, п.3 ч.2 ст.371 КАС України, на підставі ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1 від 11 січня 2015 року з терміном дії до 10 січня 2025 року, за межі території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.