Справа № 645/4078/17
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/4078/17
Провадження № 2-а/645/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйон № 2 УПП в м. Харкові ДПП Кари Владислава Олеговича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії інспектора роти № 1 батальйону № 2 УПП у м. Харкові ДПП Кара В.О. щодо складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 719148 від 15.07.2017 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП незаконними, скасувати вищевказану постанову та провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.07.2017 року о 15 год. 30 хв. він рухався на власному автомобілі KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_1, по пр. Науки в м. Харкові та був зупинений інспектором роти № 1 батальйону № УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Кара В.О. за порушення п. 2.3 "в" ПДР України. В усних поясненнях ОСОБА_2 вказав інспектору, що він не згоден з його діями, оскільки він користувався ременем безпеки, а отже не порушив п. 2.3 "в" ПДР України, у зв'язку із чим винесена інспектором постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. Також, позивач зазначає, що інспектор розглянув справу на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, чим порушив права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Враховуючи викладене, просить суд визнати дії інспектора незаконними, оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи містяться заяви позивача про розгляду справи без його участі, в яких він підтримував позов та просив суд скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та доказів на спростування позовних вимог не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2017 року о 15 год. 25 хв. інспектором роти № 1 батальйон № 2 УПП в м. Харкові ДПП Кара В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 719148, відповідно до якої на ОСОБА_2 накладеноадміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що позивач 15.07.2017 року о 15 год. 25 хв. в м.Харкові по пр. Науки, 9, керуючи автомобілем KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_1, порушив правила користування ременями безпеки.

Позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено. Вважає, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та пояснень, не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, позивач зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови позивачу не було надано можливості реалізувати його права, надані ст. 268 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, відповідно до п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим.

У свою чергу, диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з п. 4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на викладене, суд зазначає, що дії відповідача слід вважати законними, оскільки до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував вимоги п. 2.3 "в" ПДР України та був пристебнутий ременем безпеки.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач не виконав вимог п. 2.3 "в" ПДР України, то підстави вважати, що позивач порушив зазначені положення ПДР України та порушив правила користування ременями безпеки - відсутні.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 719148 від 15.07.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ч.5 ст.121, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77,139, 241-246, 257-262, 286КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйон № 2 УПП в м. Харкові ДПП Кари Владислава Олеговича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 719148 від 15.07.2017 року винесену інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП Кара Владиславом Олеговичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач - інспектор роти № 1 батальйон № 2 УПП в м. Харкові ДПП Кара Владислав Олегович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315.

Рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя -