Справа № 711/1282/18
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/1282/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кондрацька Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренка П.О., та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БР № 496612 від 24.01.2018 року. Позивач просила також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що спірною постановою його притягнуто до відповідальності за порушення підпункту 2.9 Правил дорожнього руху. Разом з тим, він не мав наміру вчиняти правопорушення та більш того керуючи транспортним засобом в м. Черкаси по вул. Шевченка, 348 правил дорожнього руху не порушував, а викладені у спірній постанові обставини не підтверджуються жодними доказами

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренко П.О., посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зокрема, скаржник зазначав, що приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення він діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - «КУпАП»), а факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується показами свідка

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 січня 2018 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренком П.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БР № 496612, якою до ОСОБА_3 на підставі частини 2 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно цієї постанови 24.01.2018 р. о 10 годині 20 хв. позивач, керуючи автомобілем марки MITSUBISHI GRANDIS, державний номерний знак НОМЕР_1, за адресою м. Черкаси вул. Шевченка, 348 під час керування транспортним засобом користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги підпункту 2.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - «КУпАП») установлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом підпункту «д» пункту 2.9 «Обов'язки і правила водіїв механічних транспортних засобів» Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Цією ж статтею КУпАП передбачено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із наведеного випливає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Разом з тим, в порушення наведених законодавчих приписів відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що із наявної в матеріалах справи копії відеозапису вбачається, що інспектором патрульної поліції здійснено зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 і вказано водію про те, що він під час руху розмовляв по мобільному телефону. Останній вказаний факт заперечив, а із відеозапису не вбачається те, що позивач під час руху автомобіля користувався засобом зв'язку (мобільним телефоном).

При цьому, відповідачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих доказів на підтвердження існування обставин порушення позивачем підпункту «д» пункту 2.9 Правил дорожнього руху

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на письмові пояснення свідка ОСОБА_4 є помилковим.

Ці пояснення були відібрані у працівника поліції ОСОБА_4, який здійснював патрулювання разом з позивачем, 01 лютого 2018 р.

При цьому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.01.2018 р. не містить відомостей про те, що при її складанні відбирались пояснення у свідків.

Водночас, за змістом статті 72 КАС України у справах цієї категорії суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна