Справа № 129/2413/16
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2018 р. Справа № 129/2413/16

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання протиправними та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області з адміністративним позовом до Гайсинського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Гайсинському районі Вінницької області №450 від 19.08.2016 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах; зобов'язати відповідача включити до пільгового стажу період роботи із 22.08.1992 по 07.10.2002 та із 05.07.2012 по 22.11.2012, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах як особі зайнятій повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.04.2016 він звернувся з заявою до УПФУ в Гайсинському районі про призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до протоколу №450 від 22.07.2016 орган Пенсійного фонду відмовив у призначені позивачеві пенсії в зв'язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідно до п." б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зазначивши, що трудовий пільговий стаж склав на час звернення 11 років 6 місяців та 10 днів.

В подальшому, як зазначає позивач, після звернення до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області йому додатково було зараховано до пільгового стажу період навчання, при цьому за протоколом №450 від 19.08.2016 відповідач відмовив у призначені пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, зазначивши, що трудовий пільговий стаж склав на час звернення 12 років 5 місяців та 1 день.

З даним рішенням позивач не погодився та за роз'ясненням щодо відмови у призначені пенсії звернувся до УПФУ у Гайсинському районі. 07.09.2016 листом №1435/06-31/02 на адресу адвоката позивача ОСОБА_2 було надано відповідь, у якій зазначено, що роботи за період із 22.08.1992 по 07.10.2002 на підприємстві "Райагрохім" не зараховано до пільгового стажу в зв'язку із непроведенням на даному підприємстві атестації робочих місць. Також не зараховано до пільгового стажу період роботи на Гайсинському комбінаті комунальних послуг із 05.07.2012 по 22.11.2012 у зв'язку із перервою між черговими атестаціями робочих місць.

Позивач не погоджується із тим, що стаж роботи за період із 22.08.1992 по 07.10.2002 на підприємстві "Райагрохім" не зараховано до пільгового стажу в зв'язку із непроведенням на даному підприємстві атестації робі місць. Зазначає, що відповідно до наказу №3 від 04.01.1993 Гайсинського виробничого об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Родючість", правонаступником якого було Гайсинське районне державне виробниче об'єднання по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" та є приватне акціонерне товариство Гайсинське районне підприємство "Райагрохім", було призначено атестаційну комісію для проведення атестації робочих місць та наказом №7 від 18.07.1994 Гайсинське районне державне виробниче об'єднання по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" "Про результати атестації робочих місць умовами праці" робоче місце електрозварювача ручного зварювання було віднесено до категорії із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість дає право на пільгову пенсію за віком. В подальшому, як зазначає позивач, аналогічні висновки були зроблені після проведення атестації робочих місць в 2001 році (наказ від 10.04.2001).

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.09.2016 відкрите провадження у справі № 129/2413/16-а за вказаним позовом.

28.09.2016 УПФУ в Гайсинському районі подало заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких просить відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію мотивує тим, що наявний у позивача пільговий стаж за Списком № 2 12 років 5 місяців 1 день, не дає права на призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку. При цьому зазначає, що стаж роботи з 22.08.1992 по 07.10.2002 порахований на загальних підставах, оскільки відповідно до довідки ПАТ Гайсинського районного підприємства "Райагрохім" № 12 від 10.04.2016 та акту № 50 від 31.05.2016 атестація робочих місць по підприємству не проводилась, стаж роботи з 05.07.2012 по 22.11.2012 нарахований на загальних підставах у звяжу з перервою між черговими атестаціями.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 замінено відповідача на Гайсинське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.02.2018 справу №129/2413/16-а передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду/

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2018 вказану адміністративну справу прийнято до провадження.

19.03.2018 відповідач подав відзив, у якому зазначає, що позивач уже отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періоди стажу з 22.08.1992 по 07.10.2002 та з 05.07.2012 по 22.11.2012 зараховані, атестація робочих місць не проводилась та просить суд відмовити в задоволенню позову ОСОБА_1 повністю.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2018 заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 05.02.2018 повернуто без розгляду.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

18.04.2016 позивач звернувся до УПФУ в Гайсинському районі із заявою про нарахування пенсії за Списком №2.

Відповідно до протоколу №450 від 22.07.2016 орган Пенсійного фонду відмовив у призначені позивачеві пенсії в зв'язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідно до п." б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зазначивши, що трудовий пільговий стаж склав на час звернення 11 років 6 місяців та 10 днів.

В подальшому, після звернення до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, позивачеві додатково було зараховано до пільгового стажу період навчання, при цьому за протоколом №450 від 19.08.2016 відповідач відмовив у призначені пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, зазначивши, що трудовий пільговий стаж склав на час звернення 12 років 5 місяців та 1 день.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси, вважає, що має пільговий стаж роботи 22 роки 11 місяців 6 днів, а тому має право на пенсію відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Визначаючись щодо позову, суд виходив з такого.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (в редакції закону на момент звернення позивача з заявою).

За правилами частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до п. 4.2. Порядку №442 застосування списків, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до приписів абзацу 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 в уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз норм вказаних норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, суд зазначає, що пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії загальний трудовий стаж позивача становить 35 років 6 місяців 25 днів.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 30.08.1991 прийнятий електрогазозварником третього розряду Гайсинського районного виробничого об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Родючість", 07.10.2002 звільнений за власним бажанням.

Як уже зазначалося, протоколом №450 від 19.08.2016 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, позивачеві не зараховано до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992 по 07.10.2002, оскільки відповідно до довідки ПАТ Гайсинського районного підприємства "Райагрохім" № 12 від 10.04.2016 та акту № 50 від 31.05.2016 атестація робочих місць по підприємству не проводилась та період роботи з 05.07.2012 по 22.11.2012 звяжу з перервою між черговими атестаціями.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходив з такого.

Відповідно до наявного в матеріалах справи наказу №3 від 04.01.1993 Гайсинського виробничого об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Родючість", правонаступником якого було Гайсинське районне державне виробниче об'єднання по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" та є приватне акціонерне товариство Гайсинське районне підприємство "Райагрохім", було призначено атестаційну комісію для проведення атестації робочих місць та наказом №7 від 18.07.1994 Гайсинське районне державне виробниче об'єднання по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" "Про результати атестації робочих місць умовами праці" робоче місце електрозварювача ручного зварювання було віднесено до категорії із шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість дає право на пільгову пенсію за віком. В подальшому аналогічні висновки були зроблені після проведення атестації робочих місць в 2001 році (наказ від 10.04.2001).

Відтак, оскільки атестація була вперше проведена після 21.08.1992 (в в липні 1994 року) у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, пятирічний період роботи на такому підприємстві, що передує даті видання наказу про результати, та період роботи впродовж наступних пяти років за умови.

Отже, періоди роботи позивача з 22.08.1992 по 07.10.2002 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи на Гайсинському комбінаті комунальних послуг із 05.07.2012 по 22.11.2012 у зв'язку із перервою між черговими атестаціями робочих місць, то суд зазначає, що атестація має проводитися у строки, передбачені п. 4 Порядку № 442, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне проведення атестації неотриманням права на пільгову пенсію.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що у Пенсійного органу були відсутні підстави для незарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 22.08.1992 по 07.10.2002 та з 05.07.2012 по 22.11.2012.

Наявні у справі докази підтверджують обставини, з якими пов'язане виникнення у позивача права на зарахування його пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, за наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, рішення УПФУ в Гайсинському районі Вінницької області №450 від 19.08.2016 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобовязання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Суд враховує, що позивачу із 20.01.2017 призначена пенсія, що підтверджується протоколом № 165 від 03.02.2017 (зарахований стаж: робота за Списком № 2 - 5 років 5 місяців 26 днів; робота за Списком № 2 (ст. 100) - 3 роки 11 місяців 1 день; навчання, яке зараховано у пільговий стаж - 0 років 10 місяців 21 день; страховий стаж з 01.07.2000 - 14 років 1 місяць 15 днів; загальний стаж після 2004 року - 11 років 2 місяці 15 днів; загальний повний стаж - 36 років 0 місяців 25 днів). Тобто, позивачу призначена пенсія у віці 56 років з пільговим стажем 10 років. Докази того, що позивачу включено до пільгового стажу період роботи із 22.08.1992 по 07.10.2002 та із 05.07.2012 по 22.11.2012, як то зазначає відповідач, останній не надає.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити з 20.01.2016 та виплатити (з 20.01.2016 по 19.01.2017 включно) ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №2, зарахувавши до пільгового стажу період роботи із 22.08.1992 по 07.10.2002 та із 05.07.2012 по 22.11.2012.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Гайсинському районі Вінницької області, оформлене протоколом №450 від 19.08.2016, про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити з 20.01.2016 та виплатити ОСОБА_1 (з 20.01.2016 по 19.01.2017 включно) пенсію на пільгових умовах за списком №2, зарахувавши до пільгового стажу період роботи із 22.08.1992 по 07.10.2002 та із 05.07.2012 по 22.11.2012.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (23700, Вінницька область, м.Гайсин. вул. Гайдара, 8, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1);

Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23700, Вінницька область, м. Гайсин, вул. Волонтерів, 17, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович