Справа № 704/1547/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 704/1547/17 Суддя (судді) першої інстанції: Воронков І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишина О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Черкаської міської ради про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Черкаської міської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання позивача від 04.10.2017 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норм безоплатної приватизації в межах окресленої на графічних матеріалах території міста Черкаси;

- зобов'язати Черкаську міську раду винести на пленарне засідання на найближчій сесії (після набрання постановою суду законної сили) та розглянути його клопотання від 04.10.2017 року та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення;

- зобов'язати Черкаську міську раду в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання вчинити певні дії, а копію цього звіту направити позивачу;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні клопотання зобов'язати Черкаську міську раду в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання вчинити певні дії, а копію цього звіту направити позивачу, та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення суду першої інстанції у цій частині.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 було подано до Черкаської міської ради належним чином оформлене клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з доданими до нього графічними матеріалами, місцева рада, відповідно до статті 19 Конституції України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частин 6, 7 статті 118 ЗК України зобов'язана була розглянути клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, проте такого обов'язку останнім виконано не було; разом з тим, суд вважає недоцільним встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, адже це є правом, а не обов'язком суду.

Колегія суддів вважає висновок суду першої щодо визнання протиправними дій відповідача - обґрунтованим, разом з тим вважає необґрунтовану відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 04.10.2017 року ОСОБА_2 подав до Черкаської міської ради клопотання, в якому просив: в порядку реалізації його права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, визначити без його погодження та виділити йому земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,10 га в межах м. Черкаси, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки, розглянути це питання у встановлений законодавством місячний термін з прийняттям об'єктивного і обґрунтованого рішення (а.с. 8-9).

27.10.2017 року заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Черкаської міської ради позивачу було надано відповідь № 6774-2 про те, що зазначене клопотання не відповідає вимогам статті 118 та статті 123 Земельного кодексу України, оскільки не зазначено на поданому фрагменті кадастрової карти України конкретне місце розташування земельної ділянки площею 0,10 га (а.с. 13).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову обґрунтованим, разом з тим, вважає помилковим відмову суду першої інстанції у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Черкаської міської ради в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання вчинити певні дії, а копію цього звіту направити позивачу.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду, суд, натомість, не вважав за доцільне встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Дійсно, із диспозиції вищевказаної статті випливає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

З огляду на це посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині зобов'язання Черкаської міської ради в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову - скасувати та прийняти в цій частині нове, яким адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове, яким адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов'язати Черкаську міську раду в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М.Кузьмишина

Постанова складена в повному обсязі 17 квітня 2018 року.