Справа № 149/626/18
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/626/18
Провадження №2-а/149/35/18
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2018 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчука Андрія Миколайовича про скасування постанови серії НК № 244270 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП від 15.03.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 3 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчука Андрія Миколайовича про скасування постанови серії НК № 244270 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП від 15.03.2018 року.

Позов мотивовано тим, що інспектором Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчуком А.М. 15.03.2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; інспектор позбавила позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; при накладенні адміністративного стягнення інспектором не враховані положення ст. 33 КУпАП.

На підставі вищезазначеного позивач просить визнати незаконними дії інспектора Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчука А.М. щодо винесення постанови серії НК № 244270, визнати дану постанову протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 21.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, відповідачу надати строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз'яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію даної ухвали відповідач отримав 22.03.2018, однак відзив на адресу суду у визначений ухвалою строк наданий не був.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту постанови серії НК № 244270 винесеної інспектором Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчуком А.М., ОСОБА_3 15.03.2018 року о 22:00 год. по вул. Столярчука в м. Хмільник ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по крайній лівій смузі не маючи намір здійснити поворот ліворуч, в той час коли праві інші смуги були не зайняті.

Позивач не погоджується з даною постановою, оскільки вважає що інспектором було порушено його права, оскільки розгляд відбувся на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, отже було порушено процедуру розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, вказане рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Позивач зазначає, що при винесенні поліцейським не було враховано положення ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Однак у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що при накладенні адміністративного стягнення інспектором не були порушені вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України щодо обов'язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення. Посилання на вказані докази відсутні і в оскаржуваній постанові.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова не відповідає цим вимогам. Враховуючи викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись, ст.ст. 2, 9, 241-246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора СРПП № 3 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчука Андрія Миколайовича щодо винесення ним постанови серії НК № 244270 від 15.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 3 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Лукіянчука Андрія Миколайовича серії НК № 244270 від 15.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення як протиправну.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Войнаревич М. Г.