Справа № 501/2778/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 501/2778/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Смирнов В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

13 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку її пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов'язати Головне управління ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільнення, з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 18.10.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови управління ПФУ в Одеській області щодо врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 1477,00 гривень та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 49280,00 гривень.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що грошова допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні не відносяться до видів грошового забезпечення, що враховується при здійсненні перерахунку пенсії, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 грудня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. В обґрунтування доводів незаконності судового рішення апелянт зазнає, що судом не враховані обставини неможливості включення до грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обраховується пенсія, одноразових видів грошового забезпечення, якими є грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні. Судом проігнорований той факт, що з одноразової грошової допомоги при звільненні не нараховується єдиний внесок, що є додатковим доводом неможливості включення цієї суми до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Також судом прийнято рішення зобов'язального характеру без врахування строків звернення до суду, встановлених частинами 1-2 ст.122 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі про слухання за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2, відповідно до наказу ГУ МВС в Одеській області № 196 о/с віл 28.04.2010 року, звільнена з органів внутрішніх справ за вислугою років з 30.04.2010 року.

З 01 травня 2010 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 61% грошового забезпечення. Грошове забезпечення, з якого позивачу обчислено пенсію, складається з посадового окладу 970,00 грн., окладу за військовим званням 130,00 грн., процентної надбавки за вислугу років 385,00 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, в тому числі надбавки за виконання особливо важливих завдань 100% та премії 100%.

18 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки від 15.10.2017 №14/1-1371, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області, в якій зазначено інші додаткові види грошового забезпечення при звільненні, які не були враховані під час призначення пенсії, а саме матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 1477,00 гривень та одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 49280,00 гривень. (а.с.11)

Листом від 09 листопада 2017 року № 1572/К-11 відповідач відмовив ОСОБА_2 в перерахунку пенсії, обґрунтовуючи відмову тим, що ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 не передбачено врахування цих видів грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що збільшення грошового забезпечення поліцейських є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на невірній правовій оцінки обставин по справі.

Відповідно до ст.231 Закону України «Про міліцію», в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2262-XII) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з ч. 2, ч.3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабміну України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова № 1294) також встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбов-ців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС в Одеській області від 15.10.2017 №14/1-1371, матеріальна допомога на оздоровлення складає 1477 грн. та має бути включена до грошового забезпечення позивача, з якого обраховується пенсія.

Щодо включення до грошового забезпечення матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, судова колегія зазначає про відсутність предмету спору, оскільки згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Одеській області за період з травня 2008 року по квітень 2010 року така матеріальна допомога ОСОБА_2 не виплачувалась (а.с.11).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 1477 грн., на підставі вимог Закону № 2011-ХІІ, постанов Кабміну України № 393, №1294, а не на підставі постанови Кабміну від 11.11.2015 № 988, яким визначено грошове забезпечення поліцейських Нацполіції, як зазначив суд першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що постанова Кабміну № 988 має враховуватися при перерахунку пенсії колишнім працівниками ОВС лише у випадку збільшення складових грошового забезпечення, визначеного для поліцейських. Проте, в даному випадку предметом спору є неврахування пенсійним органом складових грошового забезпечення, які нараховувались та виплачувались позивачу на час звільнення.

Щодо врахування одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 15 Закону № 2011-ХІІ, як і статтею 9 Закону № 2262-XII, визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за віком виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Також, Закон України від 26.06.1997р. № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу;) визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Згідно п. 2 розділу І постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170 "Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" одноразова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби є виплатою, на яку не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частина третя статті 43 Закону № 2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов'язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення, не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, яке повинне враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості зарахування розміру одноразової грошової допомоги при звільненні до грошового забезпечення, вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 12.09.2017р. (справа № 812/6733/13) та Верховним Судом у постановах по справах № 761/28228/15-а від 06.02.2018р, № 344/10887/17 від 20.02.2018р., № 522/9660/16-а від 28.02.2018р.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з доводами апелянта щодо незаконності та необґрунтованості позовних вимог в частині перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вирішуючи питання щодо визначення строку, з якого повинен бути здійснений перерахунок пенсії, судова колегія також вважає, що суд першої інстанції помилково погодився з доводами позивача та зобов'язав управління ПФУ здійснити такий перерахунок з 18.10.2016 року.

Відповідно до п.10 ч.1 Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частинами 1,2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положення частин 1 та 2 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, які дозволяють провести перерахунок пенсії за минулий час на підставі додатково наданих документів, але не більше ніж за 12 місяців, на які посилається позивач, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, оскільки ними передбачено порядок перерахунку пенсій у зв'язку із введенням в дію цього Закону.

Статтею 51 цього Закону передбачено строки перерахунку пенсій, підстави для якого передбачені статтею 63 цього Закону.

В свою чергу позовні вимоги ОСОБА_2 не пов'язані з перерахунком пенсії на підставі статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, а підставою звернення до суду є неврахування усіх видів грошового забезпечення при призначенні пенсії та виплата в зв'язку з цим пенсії у меншому розмірі.

Проте, вирішуючи спір у даній справі, суд наведених вище вимог законодавства не врахував, питання дотримання (пропуску) позивачем строку звернення до суду та поважності причин пропуску останнього (в разі його допущення) не дослідив. Наслідки пропуску строку звернення до суду судом першої інстанції також застосовані не були.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні норми щодо строків звернення до суду були визначені ст.99, 100 КАС України, в редакції до 15.12.2017 року, що діяла на час звернення позивача з позовом.

Оскільки позивач звернулась до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії 18.10.2017 року, то позовні вимоги за період з 18.10.2016 року по 17.04.2017 року, з урахуванням ст. 122,123 КАС України, повинні бути залишенні без розгляду, а перерахунок пенсії має бути здійснений з 18.04.2017.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не врахував наведені норми права, в зв'язку з чим прийшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі п.4 ч.1 ст.317 КАС України, ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового - про часткове задоволення позовних вимог та залишення певної частини позову без розгляду.

Згідно з ч.1, ч.3, ч.6 ст.139 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що задоволенню підлягають лише вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням до складу грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язання відповідача здійснити такий перерахунок пенсії, що складає половину від заявлених вимог, беручи до уваги правомірність перерахунку пенсії з 18.04.2017 року, тобто в половину меншого строку, ніж просив позивач, судова колегія вважає, що задоволена частина позову складає 1/4 частину.

Оскільки позивач при подачі позову сплатила 640 грн., відшкодуванню підлягає 160 грн. (640:4).

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 грудня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_2.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 1477 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області № 14/1-1371 від 05.10.2017 року.

Зобов'язати Головне управління ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 1477 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області № 14/1-1371 від 05.10.2017 року, з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 18.04.2017 року.

Позовні вимоги за період з 18 жовтня 2016 року по 17 квітня 2017 року - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області га користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 160 (сто шістдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 11 квітня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко