Справа № 826/2646/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2646/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

представника позивача: Ялі К.А.,

представника відповідача: Лича С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ПАТ «Вітаміни» звернулося у суд із позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, у якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача з неповернення надміру (помилково) сплачених сум, включаючи ПДВ, за митними деклараціями; зобов'язати відповідача опублікувати в інформаційних системах суму митних платежів у розмірі 3 178 848,25 грн., сплачену за митними деклараціями, як помилково та надміру сплачену; зобов'язати відповідача вжити заходів для повернення сум, надмірно сплачених за митними деклараціями.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому безпідставно донараховано ввізне мито за ставкою 8 %, внаслідок чого він надмірно сплатив митні платежі на суму 3 148 993, 42 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року позов задоволено частково: зобов'язано Київську міську митницю Державної фіскальної служби України надати відповідному органу казначейства висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «Вітаміни» надміру сплачених сум грошових зобов'язань за митними деклараціями щодо ввезення товару - препарату «Трібестан» за період з червня 2012 року по лютий 2015 року із відповідного бюджету.

Рішення суду умотивовано тим, що сплата позивачем ввізного мита за ставкою 8% у період з червня 2012 року по лютий 2015 року через виконання рішення митного органу, яке у подальшому було скасовано, є надміру сплаченим.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду у частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що підприємство самостійно в період з червня 2012 року до лютого 2015 року заявляло в 25 деклараціях визначений митницею ще 12.03.2012 року рішенням №КТ-100-0709-2012 код УКТЗЕД з більшою ставкою мита 8 %. По кожній з 25 декларацій митниця не коригувала (не змінювала) заявлений самостійно декларантом код товару, а з урахуванням вимог норм чинного законодавства та практики Верховного Суду України митні платежі, що сплачені самостійно позивачем за митними деклараціями не підлягають поверненню.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що 25 жовтня 2016 року та 13 грудня 2016 року позивачем було подано до відповідача заяви за №1137/1 та №1312/01 про повернення надмірно сплачених сум грошових зобов'язань, ураховуючи судові рішення, згідно яких визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці про визначення коду товару від 12.04.2012 року №КТ-100-0709-2012.

Листами Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 25.11.2016 року №8922/10/26-70-19-01, від 18.01.2017 року №381/10/26-70-19-01 позивача повідомлено, що підстави для повернення з Державного бюджету України митних платежів відсутні.

Уважаючи бездіяльність відповідача щодо неповернення надмірно сплачених платежів протиправною, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку зазначеним діям (бездіяльності) відповідача, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до підпунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України помилково та надміру сплачені сумі грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви, готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну, податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з п. 4 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 (далі - Порядок № 1146) повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям перерахування коштів, що повертаються.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку (пункти 5,6,7 Порядку № 1146).

За пунктом 11 Порядку № 1146 на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

За пунктом 15 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Судами першої та апеляційної інстанції установлено, що у квітні 2012 року ПАТ «Вітаміни» ввезено на територію України товар - вітаміни-таблетки «Трібестан» виробництва фірми АТ «Софарма» (Болгарія), на який Міністерством охорони здоров'я видано реєстраційне посвідчення як на лікарський засіб № UA/4050/01/01. Даний товар задекларовано в графі 33 митної декларації за кодом товару , як ліки для людей, розфасовані для роздрібної торгівлі.

Рішенням відділу митних платежів Київської митниці від 12 квітня 2012 року № КТ-100-0709-2012 про визначення коду товару здійснено перекласифікацію товару за УКТЗЕД з коду на код «різні харчові продукти», а в графі «Опис товару» внесено запис про те, що препарат «Трібестан» в таблетках має загальнотонізуючу дію та стимулює деякі функції статевої системи.

На підставі вказаного рішення митного органу позивачем задекларовано товар за визначеним кодом та сплачено митні платежі за ставкою 8% у розмірі 59 789,78 грн., про що 05 червня 2012 року зроблену відмітку у ВМД № 100210000/2012/553165.

Разом із тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року, частково задоволено адміністративний позов ПАТ «Вітаміни» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Головного управління Державного казначейства України у місті Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, скасовано рішення митного органу від 12 квітня 2012 року про визначення коду товару - лікарського засобу «Трібестан». Постановою Вищого адміністративного суду України від 08 вересня 2016 року рішення першої та апеляційної інстанції в цій частині залишено без змін.

Суди усіх інстанцій дійшли висновку, що позивач має право на повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання за ВМД № 100210000/2012/553165 у розмірі 59 789,78 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду у даній справі, що позивач має право на повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання за усіма митними деклараціями щодо ввезення товару - препарату «Трібестан» за період з червня 2012 року по лютий 2015 року, ураховуючи наступне.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що із системного тлумачення наведених правових норм слідує, що рішення митниці про визначення коду товару, задекларованого декларантом за певною митною декларацією, не є обов»язковим при наступному декларуванні ним ідентичного товару за іншими митними деклараціями.

При цьому, декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо класифікації товарів для митних цілей. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення щодо класифікації товарів і погодився із такою, яку визначив декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам Митного кодексу України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими.

Аналогічний правовий висновок здійснено Верховним Судом України у постанові від 16 лютого 2016 року у справі №21-71а14, у якій правовідносини є подібними до даної справи, та, яка на думку колегії суддів, підлягає урахуванню за аналогією у даній справі.

Отже, набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення митниці про визначення коду певного товару, задекларованого раніше за певною митною декларацією, не є підставою для виникнення в декларанта права на повернення обчислених з урахуванням такого рішення надмірно сплачених митних платежів за іншими митними деклараціями, за якими ввезено ідентичні товари.

Таким чином, оскільки позивачем самостійно в період з червня 2012 року до лютого 2015 року заявлено по іншим деклараціям код УКТЗЕД із ставкою ввізного мита 8 %, та митницею не було здійснено корегування (зміну) самостійно заявленого коду товару декларантом, підстави для визнання сплачених сум митних платежів за іншими деклараціями помилково та/або надміру сплаченими відсутні.

Ураховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про те, що позивач має право на повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання за усіма митними деклараціями щодо ввезення товару - препарату «Трібестан» за період з червня 2012 року по лютий 2015 року, є хибним, а позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині спростовують висновки суду першої інстанції та свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати та надати відповідному органу казначейства висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «Вітаміни» із державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за митною декларацією № 100210000/2012/553165 від 05.06.2012 року на суму 59 789,78 грн. (п'ятдесят дев'ять тис. сімсот вісімдесят дев'ять грн. сімдесят вісім коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 16 квітня 2018 року.)