Справа № 524/5782/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/5782/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Присяжнюк О.В. , Катунов В.В.

за участю секретаря судового засідання Машура Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко Ольги Олександрівни на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2018 року (суддя Кривич Ж.О.), по справі № 524/5782/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко Ольги Олександрівни

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко О. О. серії АР № 454550 від 28 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.03.2018 року задоволено позов.

Скасовано постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко О. О. серії АР № 454550 від 28 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито.

Інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко О. О. (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з'ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування зазначив, що приймаючи рішення відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними доказами.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст. 308 КАС України справа розглянута в межах доводів та вимог апеляційної скарги, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2017 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП Національної поліції України Іщенко О. О. винесено постанову, якою ОСОБА_2, за порушення п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в сумі 425 грн.

Згідно постанови від 28.07.2017 року в 07:40 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Dаewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук на перехресті вул. Небесної сотні та вул. Театральна здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України (а.с.8).

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001( далі ПДР), жовтий сигнал світлофора, забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п.8.10 ПДР у разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп- лінія), дорожнім знаком 5.62 "місце зупинки", якщо їх не має не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ІІДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ДР не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення відповідач виходив з положень п.п. 8.7.3 «г» ПДР України, якими передбачено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Водночас, всупереч вимог КАС та КУпАП, відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження руху позивача на жовтий сигнал світлофора на зазначеному перехресті, та порушення останнім правил дорожнього руху.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивач пояснював, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору, після закінчення проїзду якого ввімкнувся жовтий сигнал світлофору, а тому перетнувши перехрестя він виконав вимогу п. 8.11 ПДР закінчуючи маневр.

Відповідачем не надано доказів на спростування зазначених доводів позивача ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Суд також звертає свою увагу, що в матеріалах справи відсутні матеріали відеофіксації, порядок використання яких встановлено п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача без складання протоколу на місці вчиненням самого порушення, а також відсутності в зразці постанови відомостей про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки зазначені обставини судом першої інстанції не спростовувались. Крім того, відсутність підстав на складання протоколу, та відсутність в зразці постанови відомостей про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис, не позбавляє відповідача фіксувати факт порушення іншими доказами, зокрема передбаченими ст.251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав враховувати пояснення позивача, оскільки ним надавалися різні пояснення з приводу правопорушення під час зупинки поліцейськими, а також повідомлення поліцейським позивача, що світлофор працює в режимі зеленого миготливого сигналу перед зміною на жовтий сигнал, колегія суддів вважає такими, що не доведені належними доказами та не підтверджують факт вчинення правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем п. 8.7.3 «г» ПДР України та відповідно ч.2 ст. 122 КУпАП.

Щодо прохання відповідача врахувати судом апеляційної інстанції постанову Верховного Суду від 14.02.2018р. по справ № 536/583/17 колегія суддів зазначає, що зазначене рішення стосується іншого правопорушення, зокрема пп"г" п.15.9. Правил дорожнього руху, крім того судами, під час розгляду цієї справи, враховувалися надані поліцейськими докази, зокрема відеозапис, а отже зазначена постанова суду не має преюдиціального значення для справи, що розглядається.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не доведення відповідачем належними доказами вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії АР № 454550 від 28 липня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не може вважатись законною та обґрунтованою , та правомірно скасована судом.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України Іщенко Ольги Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2018 по справі № 524/5782/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк В.В. Катунов