Справа № 755/949/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 квітня 2018 року м. Київ № 755/949/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (02002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6), Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03037, м. Київ, вул. Виборзька, 32), в якому просив:

визнати незаконним і протиправним умисне і злонамірене блокування виконання судових рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011, від 20.01.2015, від 22.06.2016 Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві. яким не забезпечено підготовку та спрямування відповідних документів щодо здійснення пенсійних виплат у розмірах згідно з судовим рішенням від 05.05.2011, а також стосовно виплати заборгованості, яка виникла на час її погашення відповідно до вимог виконавчої служби;

визнати незаконною і протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо забезпечення примусового виконання рішень Дніпровського районного суду м. Києва: від 05.05.2011 (справа № 2-а-1979/11), від 20.01.2015 (справа № 755/30211/14-а) та від 22.06.2016 (справа № 755/6946/16-а), а також стосовно забезпечення виконання виконавчих проваджень № 336661127 та № 51661146, реалізація яких умисно і злонамірено заблокована всупереч положення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, наслідок чого порушено конституційне право позивача, право приватної власності, право використовувати і розпоряджатися своїм майном, своєю особистою власністю;

враховуючи бездіяльність та спротив відповідачів виконанню судового рішення від 05.05.2011, нездійснення нами жодних дій щодо виконання відповідних розрахунків пенсійних виплат та виниклої заборгованості на протязі майже восьми років, визнати законними, обґрунтованими і правомірними, тобто такими, що відповідають положенням конкретних чинних законів України, розрахунки поточних щомісячних виплат пенсії, тобто її розміру, а також виниклої заборгованості на час ухвалення судового рішення, виконане позивачем, відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011, на основі положень і вимог ст.ст. 387, 390, 623, 625 Цивільного кодексу України, у таких конкретних розмірах:

щомісячна пенсія у розмірі 13415,20 грн., яка розрахована на основі розмірів соціальних стандартів (параметрів). передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", а також з урахуванням Закону України «Про захист дітей війни» та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2009, стосовно зобов'язання виплати щомісячної державної надбавки згідно з зазначеним законом у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної надбавки відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у розмірі 20 відсотків прожиткового мінімуму встановленої Урядовою комісією персонально;

заборгованості пенсійних виплат за період з 31.07.2010 по лютий 2018 року включно (з урахуванням орієнтовного переліку, необхідного для ухвалення судового рішення та підготовку і проходження необхідних розрахунково-розпорядчих документів щодо здійснення поточних пенсійних виплат та безпосередньо заборгованості) - у сумі 2743587,00 грн.;

зобов'язати відповідачів врахувати ці розрахунки як обов'язкові при виконанні судового рішення від 05.05.2011;

зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві стягнути з відповідних фінансових рахунків, які обслуговують фінансові операції боржника - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, відповідно до порядку та способу, визначеному ст.ст. 2, 3, 5, 6 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» заборгованість пенсійних виплат позивачу за невиконаним судовим рішенням від 05.05.2011 у розмірі 2743587,00 грн.;

здійснити перерахування зазначеної суми у розмірі 2743587,00 грн. поштовим переказом на домашню адресу позивача - стягувача: ОСОБА_2: 02002, м. Київ - 02, АДРЕСА_1;

зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві у десятиденний термін підготувати та спрямувати відповідні фінансово-розпорядчі документи, згідно з діючим порядком, для забезпечення поточних щомісячних виплат пенсії позивачу у розмірі 13415,20 грн., починаючи від кінцевої дати, погашення заборгованості за судовим рішенням від 05.05.2011;

зобов'язати відповідачів у десятиденний термін подати суду звіт про виконання цього судового рішення, з відображенням виконання судового рішення від 05.05.2011.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з п.п. 4, 5, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За таких обставин, позивачу необхідно привести прохальну частину позовної заяви у відповідність до вимог КАС України.

Крім того, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем не надано жодного доказу.

До того ж, згідно з п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень в позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

В порушення наведених вимог, дана позовна заява не містить такого обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями та діями відповідачів прав, свобод, інтересів позивача. Не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, у позовній заяві позивачем не зазначено про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, як видно з позовної заяви, позивач просить, зокрема, визнати незаконною і протиправною бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо умисного не виконання рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011 (справа № 2-а-1979/11), від 20.01.2015 (справа № 755/30211/14-а) та від 22.06.2016 (справа № 755/6946/16-а).

Водночас, ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено загальний строк звернення до адміністративного суду, який складає шестимісячний строк, що обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В той же час, позивач просить суд поновити строк звернення до суду.

Разом з тим, проаналізувавши зміст позовної заяви, суд вказує на те, що позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, передбачених ч. 2 ст. 122 та п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, судом також не знайдено таких причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 та ч. 1 ст. 169 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. При цьому, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

1) уточненої позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161, 123 КАС України, а саме: із зазначенням змісту позовних вимог і викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; із зазначенням переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою; обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; із зазначенням підстав для поновлення строку звернення до суду;

2) власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

3) всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 172, 241-243 248, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений строк, до позовної заяви будуть застосовані наслідки визначені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Пащенко