Справа № 670/149/18
Суддя: Потапов О. О.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/149/18
Провадження № 2-а/670/12/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.,

секретаря Корчової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Він повідомляє, що 20.02.2018 року о 20.40 год. він керував автомобілем «ФІАТ Скудо» д.з. ВХ 3096 АТ на автодорозі Хмельницький-Подільський. Був зупинений працівниками поліції в с. Правдівка. Поліцейський виніс постанову, якою притягнув його до відповідальності за порушення п. 31.3 б ПДР у звязку з тим, що його автомобіль «ФІАТ Скудо» не пройшов технічний огляд, і наклав на водія стягнення в розмірі 340,00 грн.

Оскаржуючи постанову інспектора, водій ОСОБА_1 посилається на те, що його автомобіль відноситься до категорії легкових транспортних засобів і не потребує проходження технічного огляду, відповідно до Постанови КМ України №137 від 30.01.2013 року «Про затвердження порядку проведення обовязкового технічного контролю…»

Зазначає, що при складанні вказаної постанови, він пояснював інспектору, що не порушував ПДР України, але той не реагував, навіть не розяснив йому права. Інспектор після зупинки повідомив, що водій порушив правила користування світловими приладами автомобіля, але постанову виніс про інше. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення вимог ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, повідомив, що він не порушував діючого законодавства, а поліцейський поступив упереджено.

Інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився двічі, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. У запереченні на позов повідомляє, що діяв в межах ЗУ «Про національну поліцію» та ПДР України. Просив відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 Послався на реєстраційну картку (повну). В розділі «Тип АМТ» цієї картки вказано «ВАНТАЖНИЙ» тип кузова «ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В». У звязку з такою відміткою відповідач просить суд не брати до уваги категорію «В», в якій вказано про легкові транспортні засоби, а керуватись ЗУ «Про дорожній рух» та «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.205 ч.2 КАС України суд розглядає справу у разі повторної неявки учасника справи ( його представника ) незалежно від причин неявки, якщо вони належно повідомлені про судове засідання.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України вбачається, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 642988 від 20.02.2018 року, складеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КпАП України та накладено штраф 340,00 гривень за те, що він 20.02.2018 року о 20.40 год. керував автомобілем «ФІАТ Скудо» д.з. ВХ 3096 АТ на автодорозі Хмельницький-Камянець -Подільський 207 км,і його автомобіль потребує проходження обовязкового технічного огляду транспортного засобу, чим порушив п.31.3.Б ПДР України, скоїв правопорушення. ОСОБА_1 заперечує факт вчинення правопорушення. Його заперечення ґрунтуються на приписах підпункту 1. Пункту 1 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМ України № 137 від 30.01.2013 року «Про затвердження порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортних засобів» (далі Порядок). Згідно цього Порядку легкові автомобілі усіх типів марок і моделей, крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, незалежно від строку експлуатації не підлягають обовязковому технічному контролю.

Згідно запису в свідоцтві про реєстрацію його транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль НОМЕР_1 відноситься до фургону малотоннажного, але тип його автомобіль механічний транспортний - вантажний.

Відповідно ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» легковим вважається автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Із технічної характеристики слідує, що вказаний автомобіль містить 2 пасажирських місця. Його маса без навантаження 1630 кг., повна маса 2400 кг., тому він відноситься до категорії легкових, виходячи із змісту вказаної правової норми та змісту інших нормативних актів.

Легковим вважається автомобіль для перевезення пасажирів (1-8, не включаючи водія) масою до 3500 кг. «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до управління транспортними засобами» затверджене 08.05.1993 року Постановою КМУ № 340.

Є два типи легкових автомобілів, з закритими і відкритими кузовами. В Україні усі легкові автомобілі розбиті на 10 класів і 28 підкласів (сегментів).

Про автомобіль «фургон малотоннажний» вказано в реєстраційному документі ОСОБА_1 Фургоном вважається тип закритого автомобільного кузова, призначений для перевезення вантажів, людей, або іншого устаткування. Він може бути виконаний на шасі легкового або вантажного автомобіля.

В даному випадку він виконаний на шасі автомобіля «ФІАТ», в реєстраційній карті якого зазначено тип «Вантажний», тому суд погоджується із доводами інспектора поліції в цій частині.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до розяснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Виходячи з пояснень ОСОБА_1 про те, що він не допустив порушення ПДРУ і не погоджувався із діями поліцейського на місці зупинки, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного зясування обставин справи та недопустимість скороченого провадження у справі в виді винесення поліцейським постанови (без складання адміністративного протоколу та розяснення прав особі), яка оспорює правомірність дій представника поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, адже в свідоцтві про реєстрацію виданому ОСОБА_4 відсутня примітка « Тип АМТ: ВАНТАЖНИЙ», тобто він діяв відповідно до документа (свідоцтва про реєстрацію САА 145748) отриманого ним від органу державної реєстрації добросовісно помиляючись, будучи впевненим, що керує легковим автомобілем.

Відповідачем на місці зупинки водію не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, тому ОСОБА_1 оспорює цю подію, а відповідно користується правами оговореними ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України.

Відсутня вина позивача у порушені вимог ст. 121 ч.3 КУпАП, оскільки ця правова норма передбачає наявність прямого умислу з метою ухилення від проходження обовязкового технічного контролю. За відсутності умислу, відсутня субєктивна сторона зазначеного правопорушення, а відповідно і його склад.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та приходить до висновку про порушення прав ОСОБА_1А під час винесення Постанови інспектором про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої постанови та закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову складену інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєнняі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП України.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Потапов