Справа № 809/1218/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №809/1218/17

адміністративне провадження №К/9901/33092/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року (суддя Матуляк Я.П.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2018 року (судді: Кухтей Р.В. (головуючий), Нос С.П., Яворський І.О.) у справі № 809/1218/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 04.08.2017 року,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій № від 4 серпня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в порушення положень Податкового кодексу України, необґрунтовано та безпідставно зробило висновок про здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін, встановлених виробником таких тютюнових виробів, роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої та продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом, який не має статусу суб'єкта господарювання у сфері громадського харчування, а відтак протиправно рішенням № від 4 серпня 2017 року застосувало до позивача фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 26 800,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2018 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій № від 04.08.2017 в частині застосування фінансових санкцій в розмірі 16 800 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог мотивовані тим, що на момент здійснення фактичної перевірки максимальна роздрібна ціна на пачку сигарет «Честерфілд Блу» була визначена виробником на рівні 25,50 грн, що підтверджується видатковою накладною за № ФР17-000066427 від 24.06.2017, виданою постачальником ТзОВ «Тедіс Україна», а тому граничною роздрібною ціною сигарет цієї марки є 26,77 грн, що відповідає належній ціні їх реалізації та вказує на протиправність застосування до позивача фінансових санкцій в цій частині. Також, контролюючим органом було встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив, проте, у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення закріпленого у ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема, споживання таких напоїв на місці. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що контролюючим органом було доведено факт реалізації суб'єктом господарювання алкогольної продукції за цінами нижчими ніж нормативно встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2018 року в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. У касаційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області посилається на необґрунтованість спірних судових рішень, необ'єктивний аналіз обставин справи, а також на те, що судами невірно оцінено подані докази, що у своїй сукупності призвело до порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 липня 2017 року посадовими особами контролюючого органу на підставі направлення на проведення фактичної перевірки дотримання суб'єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками №1266 та № 1267 від 17.07.2017 та наказу № 1192 від 17.07.2017 було проведено фактичну перевірку крамниці «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої за адресою: АДРЕСА_1, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, за результатами якої було складено акт про результати фактичної перевірки № 090149 від 19.07.2017.

Перевіркою встановлено порушення вимог статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що полягало у роздрібній торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником таких тютюнових виробів, зокрема, реалізація однієї пачки сигарет марки «Честерфілд», виробника ПрАТ «Філіп Морріс Україна», акцизна марка ТВ ЗФ 16/4 072552, виготовлена 09.01.2017, із ціною, вказаною на пачці 24,50 грн х 5 % акцизного податку = 25,73 грн, а фактично реалізовано по ціні 26,75 грн.; вимог постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі - Постанова № 957), що полягало у роздрібній торгівлі коньяком за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, зокрема встановлено реалізацію однієї пляшки коньяку «Шабський» 0,5 л, 3*, 40 % по ціні 86,00 грн, згідно контрольної стрічки № 351 за 09.12.2016, в той час коли мінімальна роздрібна ціна на коньяк 3*, 40 %, 0,5 л становить 104,90 грн; вимогст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР) та пункту 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 (далі - Правила), що полягало у продажі алкогольних напоїв (вина) на розлив для споживання на місці без дозволу суб'єктом господарювання, який не має статусу суб'єкта господарювання у сфері громадського харчування або спеціального відділу, що має статус суб'єкта господарювання громадського харчування з універсальним асортиментом товарів.

На підставі акта перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2017, яким до ФОП ОСОБА_4 було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 26 800,00 грн, а саме: за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського - 6 800,00 грн, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями по цінам, нижчим за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої - 10 000,00 грн, за роздрібну торгівлю тютюновими виробами по цінам, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби - 10 000,00 грн.

Згідно з положеннями ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до пп. 14.1.106 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції Закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України), максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України встановлено, що об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну. В пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України встановлено, що для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Тобто, сума акцизного податку з роздрібної реалізації розраховується з вартості тютюнових виробів, що не перевищує їх максимальну роздрібну ціну, встановлену виробником (імпортером), яка зазначена на пачці.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000 гривень.

Згідно з п. 80.4 ст. 80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на спростування висновків, викладених в акті перевірки, позивачем було надано видаткову накладну № Р17-000066427 від 24.06.2017, видану постачальником ТОВ «Тедіс Україна», яка підтверджує, що момент здійснення фактичної перевірки максимальна роздрібна ціна на пачку сигарет марки «Честерфілд Блу» була визначена виробником на рівні 25,50 грн. Посилання контролюючого органу на те, що продавець продав саме пачку сигарет марки «Честерфілд» з акцизною маркою ТВ ЗФ 16/4 072552 за ціною 26,75 грн були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки дані обставини не були підтверджені жодними доказами, зокрема контролюючим органом не був наданий розрахунковий чек по контрольній розрахунковій операції у відповідності до Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Міністерством фінансів України № 13 від 21.01.2016, а також спростовуються наданими позивачем доказами.

Згідно з положеннями ч.1, 6 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6 800 гривень.

Пунктами 2, 22 Правил встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у разі відсутності у відповідного магазина статусу спеціалізованого підприємства у розумінні ст.15-3 Закону № 481-95-ВР та пунктів 2, 22 Правил, суб'єкт господарювання не має права здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Проте, обґрунтовано зазначили, що оскільки в акті про результати фактичної перевірки № 090149 від 19.07.2017 не зазначено, як саме було встановлено факт продажу алкогольних напоїв (вина) на розлив для споживання на місці, зокрема, яка марка вина була реалізована, кому реалізована, за якою ціною і в якій кількості та не наведено доказів такого споживання, то в такому випадку відсутнє порушення позивачем вимог ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання (п. 86.6 ст. 86 ПК України).

Згідно з положеннями п. 3-5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що неналежне оформлення результатів перевірки, зокрема не зазначення в акті конкретних ідентифікуючих відомостей, не підтверджують факт вчинення позивачем порушень, які відображені в акті перевірки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про підтвердження Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 04.08.2017 Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в частині застосування фінансових санкцій за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського у розмірі 6 800,00 грн та за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статі 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статі 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2018 року слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2018 року у справі № 809/1218/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду