Справа № 809/386/18
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. справа № 809/386/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі- відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Позивач зазначає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, проте відповідачем протиправно, на підставі наданої позивачем заяви та довідки про розмір грошового забезпечення, не проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі-Закон № 2262-XII) та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" за № 988 від 11.11.2015 року з підстав відсутності виділення коштів з Державного бюджету.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 07.03.2018 року, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.27-30). Зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що на даний час Головним управлінням довідки про грошове забезпечення повернуто до Ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області для опрацювання відповідно до постанови КМУ № 103. Вважає, що попередньо видана довідка ОСОБА_1 не може бути прийнята ні органом ПФУ ні судом, так як вона не відповідає вимогам постанови КМУ від 21.02.2018 року № 130.

14.03.2018 року позивач до канцелярії суду подав відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в якій зазначив, що твердження відповідача у відзиві є помилковими та просив відхилити відзив (а.с.34-35).

Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 року зупинено провадження у даній адміністративній справі, у звязку із постановленням ухвали Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду Пз/9901/8/18 від 01.02.2018 року про відкриття провадження у зразковій адміністративній справі за позовом Особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у даній зразковій справі.

Частиною 10 статті 290 КАС України визначено, що у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає ознаки типових справ, обставини зразкової справи які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм, обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

До ознак даної типової справи, Верховний Суд у своєму рішенні відніс наступні:

1) позивач: пенсіонер органів внутрішніх справ; фізична особа, якій призначено пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ;

2) відповідач: суб'єкт владних повноважень - територіальний орган Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть позивач та який здійснює виплату пенсії позивачу;

3) предмет спору: бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Адміністративна справа № 809/386/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідає визначеним Верховним Судом ознакам вищезазначеної типової справи.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18) набрало законної сили, позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року відновлено провадження у даній справі.

В частині 3 статті 291 КАС України зазначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

ОСОБА_1, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши одночасно довідку за № 2617/108/05/8-17 від 23.06.2017 року, видану Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення поліцейського за посадою прирівняною до посади, яку займав позивач до виходу на пенсію (а.с.10).

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 146/13 від 22.02.2018 року позивачу розяснено, що з урахуванням виданої відомством довідки про розмір грошового забезпечення, питання щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, як колишньому працівнику МВС України у звязку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 буде розглянуто без його особистого звернення і лише у разі виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.11).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII, в редакції від 01.01.2016 року, чинній на момент отримання права на перерахунок пенсії, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015 №988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_1 Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області № 2617/108/05/8-17 від 23.06.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, розмір грошового забезпечення за посадою міліціонер водій Богородчанського РВ УМВС в області прирівняною до посади поліцейський ВП становить: посадовий оклад - 1700,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням старший сержант поліції - 1000,00 грн; надбавка за стаж служби 50% - 1350,00 грн; премія 6,65% - 269,33 грн.

У відповідності до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей від 23.12.2015 № 900-VIII, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацом другим такого змісту: За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Таким чином, вищевказані зміни до Закону України "Про Національну поліцію" набрали чинності 29.12.2015 року.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи, що станом на 01.01.2016 року грошове забезпечення поліцейських було більшим від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії позивачу, як колишньому працівнику органів МВС України, грошове забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника органів внутрішніх справ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону може бути як прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України, так і заява про перерахунок пенсії, подана пенсіонером особисто. При цьому, наведені дві підстави перерахунку пенсії є самостійними і не суперечать та не виключають одна одну.

Таким чином, пенсіонер органів внутрішніх справ у разі виникнення підстав для перерахунку пенсії має право самостійно отримати довідку про складові грошового забезпечення та звернутись з відповідною заявою до органу Пенсійного фонду України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 22 квітня 2014 року в справі № 21-484/а13.

Також, слід зазначити, що відмова позивачу у перерахунку пенсії у звязку з відсутністю належного бюджетного фінансового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати пенсії, а також посилання на те, що на даний час Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та направив її до Міністерства соціальної політики України, а відтак відповідний перерахунок та виплату пенсій подібній категорії осіб буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, суд вважає помилковим та таким, що суперечить правовим висновкам, висловленим Верховним Судом у зразковій адміністративній справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 року, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону №2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 10 зазначеного Закону, обов'язок призначення та виплати пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України від 08.11.2005, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Вказана правова позиція висвітлена в рішенні Верховного Суду по зразковій справі №820/6514/17 від 15.02.2018 року, а також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

З огляду на зазначені положення, суд вважає посилання відповідача на відсутність фінансування як на підставу невиконання покладених на нього функцій, необґрунтованим та недопустимим.

Щодо доводів відповідача викладених у відзиві про те, що постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року передбачено порядок виплати перерахованих пенсій, а також врегульовані всі спірні моменти, повязані з проведенням перерахунку пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ з 1 січня 2016 року, а довідки видані раніше повернуто на опрацювання до ліквідаційних комісій та не можуть бути прийняті ні пенсійним фондом ні судом, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також строки перерахунку та виплати пенсій - є Закон № 2262-ХІІ.

Частиною 3 статті 51 цього Закону визначено, що перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 року саме з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на якого покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Таким чином, право позивача на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежене будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій адміністративній справі №820/6514/17 від 15.02.2018 року.

Під час розгляду Верховним Судом адміністративної справи №820/6514/17 від 15.02.2018 року, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова №103), якою внесено зміни в порядок перерахунку та виплати пенсій особам органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським.

Дана постанова набрала законної сили 24 лютого 2018 року .

Відповідно до пункту 3 цієї Постанови передбачено перерахування з 01.01.2016 року пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., №45.

Також, вказаною Постановою №103 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", а також постанову Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зокрема, згідно із внесеними змінами, пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, викладено в новій редакції, а саме абзац другий: "Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту."

Судом встановлено, що позивач набув право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей.

Згідно із наведеними приписами Постанови №103 позивачу змінено порядок перерахунку пенсії в частині визначення складових грошового забезпечення з прив'язкою за січень 2016 року, а також обмежено обсяг виплат встановленням строку таких виплат (з 2019 - 50% різниці, з 2020 - 100% різниці).

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, приписи Постанови №103 можуть поширюватися на спірні правовідносини позивача та відповідача з приводу перерахунку та виплати пенсії виключно з 24 лютого 2018 року, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання Постановою №103 законної сили, а відтак підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

За наведених підстав позовна вимога позивача про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 року охоплюється вимогою про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 року, яка, з урахуванням дати набрання чинності Постанови №103, підлягає до задоволення в частині проведення такого перерахунку та виплати з 01.01.2016 року по 24.02.2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та відмови в частині перерахунку та виплаті пенсії з 24 лютого 2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 2617/108/05/8-17 від 23.06.2017 року, тому що відомості про складові грошового забезпечення позивача, зазначені у вказаній довідці, не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а також затверджений спеціальний порядок таких виплат в часі. Водночас Постанова №103 не містить жодних вказівок про нечинність довідок, виданих до набрання нею чинності, чи підстав для їх відкликання.

Суд звертає увагу, що виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосував вимоги Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, яка діяла на момент виникнення та вирішення даних спірних правовідносин, а також врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 року за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/8/18 820/6514/17.

Натомість, особливості правового застосування, визначені Постановою №103, в тому числі пунктами 3 і 5, на думку суду, створюють нові публічно-правові відносини між позивачем та відповідачем, які виникли з 24.02.2018 року і не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, хоча охоплюють аналогічний період, проте в силу наведених норм Конституції України не можуть мати зворотної дії в часі.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 528,60 грн, що пропорційно становить 75 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору, згідно з квитанцією № 1.55. від 26.02.2018 року (а.с.3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за № 2617/108/05/8-17 від 23.06.2017 року, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року до 24 лютого 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за № 2617/108/05/8-17 від 23.06.2017 року ОСОБА_1 року, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області з врахуванням:

посадовий оклад - 1700,00 грн;

оклад за військовим (спеціальним) званням старший сержант поліції - 1000,00 грн;

надбавка за стаж служби 50% - 1350,00 грн;

премія 6,65% - 269,33 грн;

та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 року по 24.02.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) гривень 60 копійок

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (), місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2