Справа № 826/12610/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2018 року

Київ

справа №826/12610/17

касаційне провадження №К/9901/29295/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №826/12610/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Сантехкомплект» у жовтні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 30.10.2017 адміністративний позов задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 18.01.2018 (повний текст складено 23.01.2018) залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 21.02.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018.

Верховний Суд ухвалою від 12.03.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату (доплату) судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 12.03.2018 була отримана відповідачем 15.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №133.

На виконання вимог ухвали від 12.03.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслана заява про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової можливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 12.01.2018, 22.01.2018, 25.01.2018, 02.02.2018, 06.02.2018, 21.02.2018, 01.03.2018, 05.03.2018, 14.03.2018 про безспірне списання коштів та зупинення видатків за всіма кодами класифікації, крім захищених, а також, копії листів Офісу великих платників податків ДФС від 31.01.2018 та 22.02.2018 про виділення скаржнику коштів за КЕКВ 2800 «Інші видатки» для сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 12.03.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 133, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №826/12610/17.

2. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №826/12610/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна