Справа № 804/430/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року Справа № 804/430/18
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент винесення податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу податкове зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями було неузгоджене, а тому Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не мало підстав для винесення спірних рішень.
16.02.2018 року від позивача до суду надана відповідь на відзив (вх. №7690/18), в якій позивачем зауважено, що згідно з відповіддю ДФС України від 12.02.2018 року №4746/6/99-99-11-01-15 за даними ІТС «податковий блок» станом на 08.02.2018 року за позивачем обліковується податковий борг з податку на прибуток на загальну суму 482 158,74 грн., що не відповідає тим обставинам та фактам, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Також зазначено, що ТОВ «А-Старс» 15.02.2018 року було подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 року по справі №804/1476/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
20.02.2018 року позивачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі.
20.02.2018 року від представника відповідача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
01.03.2018 року в судове засідання з'явився представник позивача, зазначив, що заяву про відкликання клопотання про розгляд справи без його участі від 20.02.2018 року не подавав.
Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
За змістом частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до висновків вказаного акту, перевіркою ТОВ «А-Старс» встановлено порушення:
- п.138.1.1, п.138.1, п.138.2, п.138.4, ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2014 та 2015 роки у сумі 411766 грн., в тому числі: за 2014 рік - 202859 грн., за 2015 - 208907 грн.;
Копія рішення ДФС України за результатами розгляду скарги (№ 8768/6/99-99-11- 11-01-25 від 25 квітня 2017 року ) направлена учасникам розгляду ТОВ «А-Старс» та ГУ ДФС України в Дніпропетровській області 25 квітня 2017 року та отримана адресатами 27 квітня 2017 року.
У відповідності до положень ст.56 Податкового Кодексу України, підприємство ТОВ «А-Старс» звернулось до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідачем 08 серпня 2017 року сформовано податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна позивача у податкову заставу, які 01 вересня надійшли на адресу позивача.
Рішенням від 22.01.2018 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» (49000, м.Дніпро, вул.Краснопільська, буд.17, оф.7, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 р. в адміністративній справі № 804/1476/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Не погоджуючись з податковою вимогою та рішенням про опис майна в податкову заставу, позивач звернулося до суду із даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пункт 14.1.175 статті14 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 2.1, 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міндоходів України від 10.10.2013 р. № 576 (в редакції на час винекнення спірних правовідносин), податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки;платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки;платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки;платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки. Протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

За змістом статті 59 Податкового кодексу України, визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Під час розгляду справи встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 16.02.2017 року № та податкове повідомлення рішення від 12.05.2017 року № оскаржено позивачем в судовому порядку (справа №804/1476/17).

При цьому, станом на дату судового розгляду рішення у справі №804/1476/17 не набрало законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума, визначена податковою вимогою, не є податковим боргом, оскільки позивачем, у встановлений законом строк, розпочато процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень, а отже грошові зобов'язання вважаються неузгодженими.

Згідно положень статей 88, 89 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пункт 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 91.1 статті 91 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого.

Таким чином, умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Відтак, виходячи з того, що оскаржувана податкова вимога винесена контролюючим органом протиправно, з урахуванням похідного характеру рішення про опис майна у податкову заставу, останнє також є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про передчасність формування відповідачем податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки вказані рішення контролюючого органу приймаються виключно після узгодження грошових зобов'язань.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування податкової вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 09 серпня 2017 року № 12197-17/66 та податкової вимоги від 09 серпня 2017 року №12197-17/66 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Куруючись ст.ст. 2, 9, 14, 77, 90, 94, 139, 205,242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 09 серпня 2017 року № 12197-17/66 та податкової вимоги від 09 серпня 2017 року №12197-17/66 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09 серпня 2017 року №12197-17/66, прийняту Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 09 серпня 2017 року № 12197-17/66 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Старс» () судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник