Справа № 826/5840/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

16 квітня 2018 року м. Київ № 826/5840/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Пащенка К.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд»

Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису

та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Героїв небесної Сотні, 32, оф. 5, ) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ), в якому просило:

визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області при проведенні позапланової перевірки будівництва багатоквартирного житлового комплексу з будинками садибної забудови та соціально-побутового призначення за адресою: Київська область, Обхівський район, с. Підгірці щодо дотримання суб’єктом містобудування ТОВ «Арсан-Буд» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

визнати протиправним та скасувати припис від 16.03.2018 № С-1603/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

визнати протиправним та скасувати постанову від 28.03.2018 № 3-2803/2-10/10-30/2803/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 26430,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовче засідання.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом:

зупинення дії постанови від 28.03.2018 № 3-2803/2-10/10-30/2803/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

зупинення дії припису від 16.03.2018 № С-1603/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач посилається на те, що за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил складено акт перевірки № Т-1603/1, на підставі якого прийнято оскаржувані постанову та припис.

Разом з тим, представник позивача зазначив, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем порушено вимоги ст. 19 Конституції України, п.п.7, 15-22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 553, п.п. 10-21 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі – Порядку № 244) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 735).

Крім того, на думку представника позивача, постанова від 28.03.2018 № 3-2803/2-10/10-30/2803/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до п. 31 Порядку № 244 може бути пред’явлення відповідачем до виконання не очікуючи винесення рішення та набрання ним законної сили.

Таким чином, представник позивача посилається на необхідність забезпечення адміністративного позову.

Вирішуючи по суті подану представником позивача заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень; 4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов’язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв’язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом також враховується, що відповідно до п. 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 735), оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, зупинення виконання постанови про накладення штрафу до набрання законної сили відповідним рішенням суду у разі її оскарження в установлений строк передбачено в силу вимог вказаної норми.

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми, в контексті викладених обставин, вивчивши заяву представника позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, представником позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування такої заяви та жодних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд» у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко