Справа № 615/1661/17
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1661/17
Провадження № 2-а/615/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.

при секретарі Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернишова Олександра Ігоровича - інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Полтава про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участі позивача ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

28.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: скасувати постанову серії БР № 480799 від 23.12.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Полтава Чернишовим О.І. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови 23.12.2017 року о 22-40 год. по вул. Європейська, 144, в м. Полтава він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме не виконав вимогу знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4.дод.1 ПДР України - порушення вимог знаків пріоритету, в зв'язку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена необґрунтовано, оскільки відповідачем порушено його конституційне право на правову допомогу, передбачене ст.268 КУпАП. Крім того, постановою встановлено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яке він взагалі не вчиняв та не мав наміру вчиняти, про що і повідомляв інспектору після зупинки. Відповідач проігнорував вимоги ст.280 КУпАП, що призвело до неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого не вчиняв.

Відповідач 30.01.2018 року надав відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що позивач, керуючи вантажним транспортним засобом здійснив рух по вул. Європейській у м. Полтаві від буд. № 144 (де встановлений дорожній знак 3.3 «Рух ватажних автомобілів заборонено») до буд. № 124, був зупинений працівниками патрульної поліції. При в'їзді до центральної частини м. Полтави із автодороги Київ-Харків (вул. Київське Шосе і вул. Харківське шосе) на вул. Європейську з усіх трьох частин перехрестя розміщені обмежувальні знаки 3.3. що забороняють в'їзд вантажних транспортних засобів до центральної частини міста. Позивач проігнорував вимоги цього знаку і здійснив рух на вул. Європейську із автодороги Київ-Харків.

Враховуючи Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом ПП України від 18.11.2015 року № 96, вимоги Посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за № 4/1, в діях позивача встановлено порушення п.8.4, 33.3, 3.3, 2.3 (б) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, ЗУ «Про дорожній рух», в зв'язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як зазначив відповідач, на місці розгляду справи позивача було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Крім того, дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст.279 КУпАП. На місці особі було роз'яснено, в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення. Позивач мав право на місці скористатись усіма правами, передбаченими ст.268 КУпАП, однак жодних клопотань чи заяв в ході розгляду справи від останнього не надійшло.

Постанову винесено у відповідності до ст.ст.33,258,280 КУпАП, що встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Позивачем 02.02.2018 року подано відповідь на відзив, зі змісту якої наполягає, що відповідачем порушено його конституційне право на правову допомогу при винесенні постанови, передбачене ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки незважаючи на невизнання факту порушення ПДР України, відповідач не забезпечив йому надання правової допомоги, що призвело до внесення у постанову невідповідаючих дійсності обставин, так як взагалі не скоював порушень вимог ПДР України і не мав наміру їх порушувати. Проігнорувавши вимоги ст.280 КУпАП, працівник поліції встановив факт порушення ПДР України, не надавши доказів, що призвело до винесення завідомо неправомірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

На час винесення постанови надав відповідачу товаро-супроводжуючі вантаж документи, в яких вказаний маршрут слідування автомобіля, виготовлений господарюючим суб'єктом з метою оптимального обслуговування громадян та доставки їм замовленого товару, в яких було зазначено місце розвантаження автомобіля на підприємстві, що знаходиться в зоні дії знаку 3.3 ПДР. Іншого способу під'їзду до підприємства, крім вул. Європейська м. Полтава, для розвантажування не існує. Але пояснення та надані документи залишилися поза увагою відповідача.

Посилаючись на ст.3 розділу ПДР України, яка вказує на відсутність обмеження на в'їзд транспортних засобів, що обслуговують громадян, які проживають у зоні дії знаку 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено, вважає, що автомобіль, яким позивач здійснював обслуговування підприємства, яке знаходиться на ринку на вул. Європейській, також не мав такого обмеження. Не дослідивши об'єктивно і повно усіх обставин справи у їх сукупності та не надавши їм належної оцінки, в порушення вимог ст.ст.245,251,252 КУпАП, відповідач передчасно дійшов висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на викладені вище обставини. Пояснив, що 23.12.2017 року о 22-40 год., рухаючись з м. Києва до м. Харкова, згідно затвердженого маршруту слідування автомобіля заїхав на Центральний ринок м. Полтави. При цьому повернув на знак 3.3, так як ринок знаходиться в зоні дії цього знаку. Вважає, що їхав на вивантаження товару з метою обслуговування підприємства, що надає дозвіл на проїзд в даному випадку. Звернув увагу, що не був перешкодою для іншого транспорту, оскільки було вже пізно. Після зупинки просив працівники поліції показати іншу дорогу та провести через великі габарити, які не дозволяли розвернутися в місці зупинки, але вони відмовилися. По іншому заїхати на підприємство не міг. Після винесення постанови проїхав далі за маршрутом для розгрузки. Говорив працівникам поліції, що невинуватий, що має право на проїзд, але останні не надали можливість надати пояснення, не розглянули заперечення, вказавши, що все одно прийде постанова про притягнення до адмінвідповідальності.

Відповідач просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) згідно положень ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.258 КУпАП передбачає випадки, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Діяльність органів патрульної поліції пов'язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до вимог п.2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП, ч.3 якої передбачає в якості обов'язкового елементу місце вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Згідно ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) відповідно до ст.280 КУпАП зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, зокрема, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 23.12.2017 року о 22-40 год. інспектором роти 3 батальйону 1 УПП у м. Полтава Чернишовим О.І. винесено постанову серії БР № 480799 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він 23.12.2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Європейська у м. Полтава, не виконав вимогу знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4.дод.1 ПДР України - порушення вимог знаків пріоритету. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні позивач підтвердив необхідність проїзду розвантаженням товару згідно маршруту слідування на ринку, що знаходиться в зоні дії знаку. Іншого шляху, щоб заїхати до ринку немає, тому вважає, що не порушував ПДР України, оскільки обслуговування підприємства, яке розташоване в зоні дії знаку, надає дозвіл на проїзд.

Згідно ст.3 розділу 33 ПДР України дія знаків 3.1-3.8, 3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

П.1 ст.247 КУпАП визначає обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналізуючи надані докази та враховуючи пояснення позивача, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 480799 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП, які були встановлені при розгляді справи. При винесенні постанови не з'ясовані обставини, на які посилався позивач.

Згідно ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

За таких обставин твердження позивача про незаконність постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, а постанова - такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 480799 від 23.12.2017 року, винесену інспектором роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Полтава Чернишовим Олександром Ігоревичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Токмакова