Справа № 826/1762/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року № 826/1762/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича

до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі головного державного виконавця Грицищука Михайла Петровича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича звернулося до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з винесення постанови від 29 листопада 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 52531226;

- зобов'язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відновити виконавче провадження № 52531226.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України «Про виконавче провадження» та зазначає про передчасність постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 52531226, оскільки відсутні докази вчинення державним виконавцем дій з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України «Про виконавче провадження» та зазначає про правомірність постанови Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з винесення постанови від 29 листопада 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №52531226, оскільки поліцією не виявлено транспортний засіб протягом року з дня оголошення в розшук.

Третьою особою письмові пояснення не подані.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

29.11.2017 головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком Михайлом Петровичем прийнято постанову у виконавчому провадженні № 52531226 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та в зв'язку з невиявленням майна боржника протягом року з дня оголошення його в розшук.

Вказана постанова прийнята по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 394 від 02.04.2010 про звернення стягнення на автомобіль марки Daewoo Nexia 1,5 GL, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, червоного кольору з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» в сумі 83 272,91 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2016 головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 52531226 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса № 394 від 02.04.2010 про звернення стягнення на автомобіль марки Daewoo Nexia 1,5 GL, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, червоного кольору з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» в сумі 83 272,91 грн. та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення - до 10.10.2016.

03.01.2017 державним виконавцем прийняті постанови у ВП № 52531226 про арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на автомобіль марки Daewoo Nexia 1,5 GL, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, червоного кольору та про розшук майна боржника, в якій вказано про відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу та зазначено про необхідність в разі розшуку транспортного засобу здійснити його негайне затримання та доставлення на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання того чи іншого міського (районного) ВДАІ ГУ НП України, а також вилучити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до транспортного засобу.

Згідно з пунктами 5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (який був чинним на час відкриття провадження, далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону № 1404-VIII у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Відповідно до частини першої, другої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що державним виконавцем проведено необхідні дії, спрямовані на виконання виконавчого напису нотаріуса, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд приймає до уваги позицію відповідача, що виконавчим написом приватного нотаріуса визначено порядок виконання рішення, а саме: звернення стягнення на автомобіль, а тому відсутні підстави для отримання інформації про інше майно боржника, його доходи та кошти.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

29.11.2017 головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 прийнято оскаржувану постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та в зв'язку з невиявленням майна боржника протягом року з дня оголошення його в розшук.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про правомірність постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд приймає до уваги посилання відповідача на неодноразове відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 394 від 02.04.2010 про звернення стягнення на автомобіль марки Daewoo Nexia 1,5 GL, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, червоного кольору з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» в сумі 83 272,91 грн., під час виконання якого виносилися постанови про розшук майна боржника, проте транспортний засіб в період з 26.05.2010 по 29.11.2017 виявлено не було.

Згідно з частиною п'ятою статті 37 Закону № 1404-VIII (із змінами та доповненнями) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред'явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд зазначає про наявність права у позивача на повторне звернення до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із відповідною заявою про примусове виконання рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева