Справа № 813/829/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/829/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Телиця О.В.

за участю:

прокурора - Топій Т.В.

третя особа - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області до Судововишнянської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування ухвали, -

в с т а н о в и в :

Керівник Городоцької місцевої прокуратури Львівської області (місцезнаходження: 81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 10а) звернувся до суду з позовом до Судововишнянської міської ради (місцезнаходження: 81340, Львівська область, Мостиський район, м. Судова Вишня, вул. Івана Франка, 14) за участю третьої особи ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії Судововишнянської міської ради № 51 від 08.10.2015 «Про надання дозволу ОСОБА_1, на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня».

Ухвалою від 28 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.10.2015 під час засідання 62-ої сесії Судововишнянської міської ради, ОСОБА_1, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.28, ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів при голосуванні за прийняття рішення № 51 «Про надання дозволу ОСОБА_1, на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня»., та проголосувавши за прийняття такого рішення. Позивач також зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) встановлена постановою Мостиського районного суду Львівської області. Позивач вважає, що, оскільки рішення відповідача від 08.10.2015 № 51 прийнято внаслідок вчинення ОСОБА_1, корупційного адміністративного правопорушення, то таке є протиправним та підлягає скасуванню. Таким чином, вважаючи, що бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, позивач, керуючись ст.23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду з адміністративним позовом.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, відзив та заперечення на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, подав до суду пояснення на позовну заяву від 16.03.2018 за вх.№ 6958. У поясненнях зазначив, що рішення Мостиського районного суду Львівської області приймалося всупереч нормам законодавства. Вказує, що при винесенні рішення судом не було взято до уваги свідчення міського голови Мартинця О.І., ні пояснення депутатів та інших документів. В поясненнях просить суд не стягувати з нього судового збору, оскільки перебуває на пенсії.

В судовому засіданні третя особа - ОСОБА_1, проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Відповідно до протоколу 62 сесії Судововишнянської міської ради 6 скликання Мостиського району Львівської області від 08.10.2015 на засіданні розглядалося питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вулиці М. Грушевського гр.. ОСОБА_1. Ухвала прийнята, голосували «за» одноголосно.

Рішенням сесії Судововишнянської міської ради від 08.10.2015 №51 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня гр. ОСОБА_1.».

Листом Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області від 22.01.2018 вих.№ 70-/02-18 повідомила позивача, що після прийняття ухвали від 08.10.2015 року жодних рішень з приводу передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не приймалося.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, за ОСОБА_1, не рахується жодного майна.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2017 у справі № 448/856/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Постанова суду набрала законної сили 20.12.2017. Вказаною постановою суду встановлено, що ОСОБА_1, будучи депутатом Судововишнянської міської ради Львівської області 6-го скликання, повноваження якого визнано відповідно до рішення № 23 Судововишнянської міської ради від 17.11.2010 року «Про результати виборів депутатів міської ради з додатком», відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та громади м. Судова Вишня Львівська область, не повідомив у встановлений законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, зокрема 08.10.2015 року під час проведення 62 - ї сесії Судововишнянської міської ради Львівської області, перебуваючи в адміністративній будівлі не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього конфлікту інтересів, перед розглядом його заяви «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня».

Рішення сесії від 08.10.2015 №51 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня гр. ОСОБА_1.», Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області не скасоване в добровільному порядку.

З огляду на вказане, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення сесії Судововишнянської міської ради від 08.10.2015 № 51.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Статтею 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що рішення, видані з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Суд бере до уваги, що ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» визначено лише 2 способи скасування рішення, виданого з порушенням вимог вказаного закону, а саме: добровільне скасування уповноваженою особою або ж визнання такого рішення незаконним у судовому порядку.

Зазначене кореспондується також із правовою позицією Конституційного Суду України, що викладена у п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), згідно з якою органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, якими є оскаржені рішення, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2017 у справі № 448/856/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7, КпАП України.

20.12.2017 року Постановою Апеляційного суду Львівської області у справі № 448/856/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишено без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2017 року, якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2. ст.172-7 КУпАП без змін. Постанова суду набрала законної сили 20.12.2017.

Таким чином, постанова Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2017 у справі № 448/856/17 згідно з якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7, КпАП України є обов'язковою для суду при розгляді справи №813/829/18.

Тому, обставини щодо скоєння ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.172-7 КпАП України є встановленими і не підлягають доказуванню.

Так як рішення Судововишнянської міської ради від 08.10.2015 № 51 прийнято внаслідок вчинення ОСОБА_1, депутатом Судововишнянської міської ради Львівської області корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7, КпАП України, у зв'язку із невиконанням останньою покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскарженого рішення, що встановлено постановою Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2017 у справі №448/856/17, не скасоване в добровільному порядку уповноваженою особою з огляду на те, що законом не передбачено скасування рішень органів місцевого самоврядування ненормативного характеру самим цим органом чи уповноваженою особою, то таке підлягає скасуванню у судовому порядку як незаконне.

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок недотримання ОСОБА_1, вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про місцеве самоврядування України» при прийнятті рішення сесії Судововишнянської міської ради від 08.10.2015 № 51«Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня гр. ОСОБА_1.», останнє прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, відтак підлягає скасуванню як протиправне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати ухвалу сесії Судововишнянської міської ради № 51 від 08.10.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Грушевського, що в м. Судова Вишня гр. ОСОБА_1.».

3. Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.