Справа № 807/167/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2018 року м. Ужгород№ 807/167/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, представник - не з'явився;

відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофіт-М», представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофіт-М» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофіт-М» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 230989,91 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 122111,99 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що станом на день складання адміністративного позову за підприємством рахується податковий борг в розмірі 353101,90 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість виникла на підставі самостійного подання платником декларації з податку на додану вартість № від 17.05.2017 року на суму 17797 грн. (сплата по декларації 3574,32 грн.). Борг по декларації складає 14222,68 грн. Крім того, податковий борг з податку на додану вартість виник у зв'язку з донарахуванням основного платежу за ППР (форми «Р») № від 06.04.2017 року на суму 167445,00 грн., донарахуванням штрафних фінансових санкцій на суму 41861,25 грн. та нарахуванням пені в сумі 7456,40 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 22.03.2017 року № 146/08-01-14-06/37941960. Податкове повідомлення-рішення було направлено засобами поштового зв'язку та вручено 21.04.2017 року. Дане податкове повідомлення-рішення не було оскаржено ні в судовому, ні в адміністративному порядку.

Окрім цього в позовних вимогах позивач також зазначив, що заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла на підставі донарахування штрафних фінансових санкцій за ППР (форми «Р») № від 17.07.2017 року на суму 22801,75 грн., збільшено основний платіж на суму 91207,00 грн., а тому нараховано пеню в сумі 8123,24 грн. Податкове повідомлення-рішення було направлено за номером № 351 засобами поштового зв'язку та вручено за довіреністю 28.08.2017 року об'єктом поштового зв'язку Запоріжжя 107 з індексом 69107.

Платнику податків рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога форми «Ю» № 3251-17/829 від 20.06.2017 року, яка була повернута з відміткою пошти «по даній адресі не проживає».

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 162 КАС України: відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

При розгляді справ в порядку спрощеного позовного провадження та у відповідності до ч. 1 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.03.2018 року було відкрито провадження у даній справі та надано відповідачу 15 (п'ятнадцятиденний) строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Однак, відзив на позовну заяву до суду відповідачем надано так і не було.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження та у поданому клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.50).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними матеріалами у справі та на підставі наявних доказів, у порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований згідно з законодавством України як юридична особа та відомості щодо нього внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14). Місцезнаходження юридичної особи (юридична адреса) - ТОВ «Бізнеспрофіт-М»: 88018, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 43; КОД .

Положенням ч. 1 ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України): платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України.

Відповідно до ст. 36 ПК України: податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені ПК України. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

В порушення вищевказаних норм, відповідач не виконав свій обов'язок щодо сплати податків, у зв'язку з чим в нього виник податковий борг, що станом на день подання позовної заяви складає 353101,90 грн., а саме:

по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), (код платежу - 14010100) в розмірі 230989,91 грн.;

по податку на прибуток приватних підприємств (код платежу - 11021000) в розмірі 122111,99 грн.

Даний податковий борг підтверджується довідкою про заборгованість (а.с.7), розрахунками податкового боргу ТОВ «Бізнеспрофіт-М», КОД (а.с.8-9).

Податковий борг виник у зв'язку з наступним.

Відповідачем самостійно було подано податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с.16) та самостійно задекларовано суму до сплати у розмірі 17797,00 грн., однак фактично сплачено по декларації 3574,32 грн. Борг по декларації становить 14222,68 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.12 на звороті).

Окрім цього, за результатами документальної позапланової перевірки (Акт перевірки від 22.03.2017р. № 146/08-01-14-06/37941960, а.с.17-18), позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017 року (а.с.27) по ПДВ на загальну суму 209306,25 грн., а саме: за основним платежем на суму 167445,00 грн, за штрафними (фінансовими санкціями) на суму 41861,25 грн. Вказана заборгованість додатково підтверджена розрахунком штрафних санкцій (а.с.27 на звороті).

Окрім цього, позивачем на підставі податкового повідомлення-рішення від 06.04.2017р. було нараховано пеню за ст. 129 ПК України у розмірі 7460,98 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.13).

Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв'язку та вручено 21.04.2017р, що підтверджується підписом представника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.19).

В той же час, заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2017 року (а.с.20), винесеного на підставі Акту перевірки від 22.03.2017р. № 146/08-01-14-06/37941960 (а.с.22-23). Вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідачу донараховано податковий борг у розмірі 114008,75 грн., зокрема: за основним платежем 91207,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 22801,75 грн. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком штрафних санкцій (а.с.21).

Крім того, позивачем було нараховано пеню у розмірі 8123,24 грн. на підставі зазначеного податкового повідомлення-рішення також на підставі ст. 129 ПК України, що додатково підтверджено обліковою карткою платника податку (а.с.10).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу засобами поштового зв'язку (а.с.24).

З огляде на вищевказане, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України: платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з вимогами п. 202.1 ст. 202 ПК України: звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Положеннями ст. 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Окрім цього, згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України: платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалось, відповідачем самостійно було подано податкову декларацію з податку на додану вартість та самостійно задекларовано суму до сплати у розмірі 17797,00 грн., однак лише частково сплачено суму по декларації з податку на додану вартість.

Однак, у терміни встановленні статтями 57 та 203 ПК України, податкові зобов'язання по сплаті податку у повному обсязі виконанні так і не були.

Актом «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БІЗНЕСПРОФІТ-М» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.10.2016р. по 31.10.2016р. та податку на прибуток за 2016р. при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТРЕЙД-ВЕКС» () у жовтні 2016р. та з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2016р. по 31.07.2016р. при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЕСТЕР-МАРКЕТ» () у липні 2016р.» (а.с.17-18, 22-23) було встановлено порушення відповідачем норм податкового законодавства, а саме:

пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України;

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Відповідно до ст. 126 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин): у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пп. 129.1.1, пп. 129.1.2, пп. 129.1.3, п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин): пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Вказані вище порушення й стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 06 квітня 2017 року № та податкового повідомлення-рішення від 17 липня 2017 року № , так як наслідок застосування до відповідача пені.

Дані податкові повідомлення-рішення не оскаржені відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Доказів протилежного у даній адміністративній справі відповідачем надано так і не було.

Станом на час розгляду адміністративної справи ТОВ «Бізнеспрофіт-М» не вжило достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку суми заборгованості на загальну суму в розмірі 353101,90 грн., що й послужило підставою для звернення до суду стосовно примусового стосовно стягнення податкового боргу.

Таким чином, сума податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 230989,91 грн. (код платежу - 14010100) та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 122111,99 грн. (код платежу - 11021000) є доведеною, узгодженою та додатково підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.10,12-13), довідкою про заборгованість ТОВ «Бізнеспрофіт-М» (а.с.7), розрахунками податкового боргу (а.с.8-9).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 статті 14 ПК України: податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України: у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України: податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв'язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу, відповідно до ст. 59 ПК України відповідачу було сформовано та надіслано засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) податкову вимогу форми «Ю» № 3251-17/829 від 20.06.2016 року (а.с.25), яка була повернута з відміткою пошти «по даній адресі не проживає».

Згідно з абз. 3 п. 58.3 ст. 58 ПК України: у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України: у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тому, суд погоджується з твердженнями позивача, що з огляду на положення п. 59.5 ст. 59 ПК України, надіслання податкових вимог щодо податкового боргу, що змінився не є обов'язковим.

Приписами пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України: передбачено право органів фіскальної служби застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному ПК України та іншими законами України.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України: у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України: контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України: контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Водночас, відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України: контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу з огляду на положення законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, так і за рахунок готівки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Станом на час розгляду адміністративної справи відповідачем податковий борг не сплачений.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини у справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофіт-М» про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофіт-М» (88018, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 43, КОД ) податковий борг на загальну суму 353101,90 (триста п'ятдесят три тисячі сто одна гривня дев'яносто копійок) грн., зокрема з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (код платежу - 14010100) в розмірі 230989,91 (двісті тридцять тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять гривень дев'яносто одна копійка) грн. та з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу - 11021000) в розмірі 122111,99 (сто двадцять дві тисячі сто одинадцять гривень дев'яносто дев'ять копійок) грн., в тому числі з рахунків платника податків у всіх банках, що належать такому платнику податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платників податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

Суддя О.М. Шешеня
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 12 квітня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення було виготовлено та підписано 16 квітня 2018 року.