Справа № 278/3084/17
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м.Житомир справа № 278/3084/17

категорія 3.6

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , адвоката Круківської С.А.,

представника відповідача Штиколенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської спеціалізованої міжрайонної травматологічної МСЕК про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської спеціалізованої міжрайонної травматологічної МСЕК, дата 20.07.2017 - 04.09.2017 про встановлення з 20.07.2017 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалідності третьої групи з причин "загальне захворювання";

- зобов`язати Житомирську спеціалізовану міжрайонну травматологічну МСЕК розглянути справу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення інвалідності третьої групи з урахуванням документів Міністерства оборони України щодо отримання позивачем травм, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позову зазначає, що 04.02.2017 при обороні Авдіївки отримав обмороження. 13.04.2017 була видана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1350, згідно з якою він отримав обмороження 1-го ступеню великих пальців обох стоп. Також у нього діагностовано гостру реакція на стрес, астеноневротичний інсомнічний синдром з виходом у незначну астенію. Діагнози були отримані за обставин знаходження на бойовому чергуванні і під час участі в бойових діях, проводячи контрбатарейну боротьбу та підтримку оборонних дій підрозділу з 29.01.2017 по 04.02.2017 поблизу н.п. Авдіївка Донецької області. Вказує, що, як військовослужбовець, який отримав травму (поранення, контузію, каліцтво, захворювання) внаслідок безпосередньої участі в антитерористичній операції, він має право на оформлення статусу інваліда війни, що й спробував зробити і в чому йому відмовлено відповідачем. Зазначає, що незважаючи на вказане, відповідач прийшов до висновку про надання 3 групи інвалідності з причини «загальне захворювання». З таким висновком категорично не погоджується, вважає його незаконним, таким, що порушує його права та інтереси, ображає його (копія довідки МСЕК від 20.07.2017-04.09.2017 додається). Вважає, що рішення відповідач прийняв всупереч нормам права, не було об`єктивно досліджено та проаналізовано подані документи і зроблено незаконний висновок.

Ухвалою судді Житомирського районного суду від 15.12.2017 адміністративний позов передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду 01 березня 2018 року

Ухвалю судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

21 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Вказує, що Пунктом 2.1. розділу 2 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року №561 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №1295/20033 визначено основні види порушення функцій організму людини, які визначаються медико-соціальною експертизою, за наявності яких особі встановлюється група інвалідності, серед яких порушення функцій організму у вигляді обмороження 1-го ступеню великих пальців обох стоп, не зазначено. Вважає, що травма у вигляді обмороження 1-го ступеню нігтьових фалангів великих пальців обох стоп, яка пов`язана з захистом Батьківщини, не призвела до патологічних змін організму та до обмеження життєдіяльності, а призвела до мінімальних функціональних порушень в організмі позивача, яка не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Зазначає, що ІІІ група інвалідності встановлена з урахування патології ЦНС, яка не пов`язана із захистом Батьківщини.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції (а.с. 8, 17).

Як вбачається з довідки військово-лікарської комісії від 06.01.2015 №120 встановлено причинний зв`язок захворювання: стан після перенесеної гострої реакції на стрес, помірно виражений тривожно-депресивний синдром з виходом в компенсацію. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 13).

16 січня 2017 року ОСОБА_1 нагороджений почесною відзнакою "Захисник України" (а.с. 20)

Довідкою військово-лікарської комісії від 02.03.2017 №422 встановлено причинний зв`язок захворювання: стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді астеноневротичного істомнічного синдромів з виходом у незначну астенію (а.с. 22)

Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2017 №610 щодо ОСОБА_1 : діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після перенесеної гострої реакції на стрес. Астено невторичний інсомнічний синдром. Захворювання, так, повязане з проходженням військової служби (а.с. 28).

В матеріалах адміністративної справи міститься копія акту від 22.03.2017 службового розслідування за фактом отримання травми (обмороження) військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 та прапорщиком ОСОБА_2 у висновках якого вказано, що обмороження солдата ОСОБА_1 та прапорщика ОСОБА_2 пов`язані із виконанням ними своїх службових обов`язків під час бойових дій в зоні антитерористичної операції (а.с. 24-25).

Відповідно до довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 13.04.2017 №1350, 04.02.2017 ОСОБА_1 отримав обмороження 1-го ступеню великих пальців обох стоп. Гостра реакція на стрес, астеноневротичний істомнічний синдром з виходом у незначну астенію (а.с. 18)

Згідно витягу з протоколу №1492 від 21.05.2017 засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, - травма, захворювання солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 "обмороження 1-го степеня великих пальців обох стоп. Стан після перенесеної гострої реакції на стрес. Астено-невротичний істомнічний синдром" травма, так, пов`язана, із захистом Батьківщини . Постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 за довідкою №610 від 14.03.2017 про причинний зв`язок захворювання - відмінити (а.с. 26)

В матеріалах адміністративної справи міститься копія заключення Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 23 серпня 2017 року №875 у справі №3135 щодо ОСОБА_1 з висновків якої вбачається, що наявна у ОСОБА_1 патологія центральної нервової системи з помірним порушенням функцій кровообігу викликає зниження життєдіяльності у вигляді обмеження здатності до пересування І ст., трудової діяльності І ст.. Вважають за можливе рекомендувати МСЕК визначити гр. ОСОБА_1 третю групу інвалідності від "загального захворювання" (а.с. 44).

Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №783824 від 20.07.2017, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності із 11.07.2017. Причина інвалідності: загальне захворювання (а.с. 7).

Вважаючи таке формулювання причини інвалідності необґрунтованим та протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини регулюються Інструкцією про встановлення груп інвалідності", затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я, від 05.09.2011, №561 (далі - Інструкція), Порядком встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я, від 05.06.2012, №420 (далі - Порядок), Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Постановою КМ України, від 03.12.2009, №1317 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.9. Інструкції, огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, проводиться згідно з Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317.

Згідно п. 1.10. Інструкції, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції, до основних видів порушення функцій організму людини, які визначаються медико-соціальною експертизою, належать:

порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення, мови, емоцій, волі);

порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, больової, температурної та інших видів чутливості);

порушення статодинамічних функцій (голови, тулуба, кінцівок, рухливих функцій, статики, координації руху);

порушення функції кровообігу, дихання, травлення, виділення, обміну речовин та енергії, внутрішньої секреції, імунітету тощо;

мовні порушення (не обумовлені психічними розладами), порушення голосоутворення, форми мови - порушення усної (ринолалія, дизартрія, заїкання, алалія, афазія) та письмової (дисграфія, дислексія), вербальної та невербальної мови;

порушення, які викликають спотворення (деформація обличчя, голови, тулуба, кінцівок, які призводять до зовнішнього спотворення, аномальні дефекти травного, сечовидільного, дихального трактів, порушення розмірів тулуба).

У п. 2.2. Інструкції визначено критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Ступінь обмеження життєдіяльності - величина відхилення від норми діяльності людини. Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне.

Помірно виражене обмеження життєдіяльності зумовлено порушеннями функції органів і систем організму, що призводять до помірного обмеження можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності.

Виражене обмеження життєдіяльності обумовлюється порушенням функцій органів та систем організму, що полягає у вираженому порушенні можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності.

Значне обмеження життєдіяльності виникає внаслідок значних порушень функцій органів чи систем організму, що призводить до неможливості або значного порушення здатності чи можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності, та супроводжується необхідністю в сторонньому догляді (сторонній допомозі).

Особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II або III група інвалідності.

Згідно п. 2.3.Інструкції, критерії встановлення інвалідності визначені пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317.

Згідно п. 27 Положення, підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:

обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;

обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;

обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);

обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);

обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;

обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;

обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Пунктом 2.13 Порядку визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках. При повній втраті здатності потерпілого на виробництві до самообслуговування та потреби у постійному сторонньому догляді чи допомозі (I-А чи I-Б група інвалідності) встановлюються 85 - 100 відсотків втрати професійної працездатності. При виражених порушеннях функцій організму, що призводять до значного обмеження життєдіяльності за умови збереження здатності до самообслуговування, та відсутності потреби в постійному сторонньому догляді чи допомозі (II група інвалідності) і можливості виконання професійної діяльності лише у спеціально створених виробничих умовах ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах 65 - 80 відсотків. При помірно виражених порушеннях функцій організму (III група інвалідності), якщо потерпілий може у звичайних виробничих умовах виконувати професійну працю з вираженим зниженням кваліфікації або із зменшенням обсягу виконуваної роботи або якщо він втратив здатність продовжувати професійну діяльність внаслідок помірного порушення функцій організму, але може у звичайних виробничих умовах продовжувати професійну діяльність нижчої кваліфікації, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах 30 - 60 відсотків.

Наказом Міністерство охорони здоров`я, від 05.06.2012, №420 затверджено "Критерії встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків».

Пунктом 17.10 таблиці 9 Критеріїв встановлено: Післятравматичний тромбофлебіт, лімфостаз, порушення трофіки: 17.10.1 помірна набряклість, помірна пігментація, блідість шкірних покривів, - відсоток втрати професійної працездатності становить 5-10; відповідно до п. 5 таблиці 10 Критеріїв, наявність на тулубі та кінцівках широких пігментних плям, що утворилися внаслідок травми (без порушення функції органів), загальною площею 2 % та більше відсотків поверхні тіла, - відсоток втрати професійної працездатності становить 5.

Отже, ступінь втрати працездатності позивача внаслідок травми - обмороження 1-го ступеню великих пальців обох стоп, які позивач, згідно Акту службового розслідування від 22.03.2017, отримав під час проходження військової служби, не дає підстав для встановлення інвалідності.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, інвалідність третьої групи встановлено позивачу з урахуванням захворювання центральної нервової системи, яка не пов`язана із захистом Батьківщини.

В судовому засіданні позивач пояснив, що службове розслідування по встановленню факту отримання ним травм, які призвели до погіршення стану здоров`я з боку ЦНС не проводилось. В кінці 2014 року до лікарів стосовно погіршення здоров`я з боку ЦНС не звертався.

Відповідно до заключення Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова по справі №3135 щодо ОСОБА_1 основний діагноз : віддалені наслідки ЧМТ (анамнестично у 2014 році). Ідентична інформація міститься і в копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3135(а.с. 27). Отже, інформацію про черепно-мозкову травму отримано від хворого шляхом розпитування.

Судом встановлено відсутність, станом на день розгляду справи, належних та допустимих доказів отримання позивачем під час проходження служби травми, яка призвела до порушень центральної нервової системи.

Згідно висновку із заключення Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова, відсоток втрати працездатності ОСОБА_1 внаслідок патології ЦНС, становить п`ятнадцять відсотків (а.с. 44).

Пунктом 2.4. Інструкції визначено, що причини інвалідності встановлюються згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317.

Згідно п. 26 Положення, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. Причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання. поранення, контузії, каліцтва, одержані, зокрема, під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що в період з 02.08. по 10.08.2017 позивач перебував на обстеженні в Вінницькому державному науково-дослудному інституті реабілітації інвалідів і комісія спеціалістів в своєму висновку від 23.08.2017 за №875 рекомендувала МСЕК визначити ОСОБА_1 третю групу інвалідності від "загального захворювання" та за наслідками травми 15% втрати працездатності. 01.09.2017 з урахуванням рекомендацій Вінницького НДІ реабілітації інвалідів Житомирською травматологічною МСЕК було прийнято рішення. Де, коли і за яких обставин позивач отримав ЧМТ, яка стала причиною для встановлення 15% втрати працездатності, документально не зафіксовано, доказів проведення службового розслідування за фактом отримання ЧМТ позивачем не надано.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, беручи до уваги взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відсутність акту службового розслідування за фактом отримання ЧМТ та враховуючи заключення науково-дослідного інституту рабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 23.08.2017 №875, яке є чинним, суд вважає, що відповідачем 20.07.2017 правомірно встановлено позивачу третю групу інвалідності, із визначенням "загальне захворювання".

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Житомирської спеціалізованої міжрайонної травматологічної МСЕК (вулиця Фещенка-Чопівського,17, місто Житомир,10002, ідентифікаційний код юридичної особи 20404662) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене 17 квітня 2018 року