Справа № 554/8913/17
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.04.2018 Справа № 554/8913/17
Провадження №2а/554/145/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

судді Струкова О.М.,

при секретарі Плаксюк І.Ю.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м.Полтаві ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

14.11.2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії БР № 0571286 від 04 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивачка не з'явилась, однак її неявку суд не вважає перешкодою для розгляду справи по суті, в своїх позовних вимог та у відповіді на відзив зазначила, що 04.11.2017р. рухалася на власному автомобілі по вул.. Європейській в м. Полтава від педагогічного університету в напрямку с. Розсошенці. В районі кінотеатру ім. Котляревського, вона призупинилась, ввімкнула правий поворот та намагалась зупинитись в межах дії знаку 5.38 «Місце зупинки», даючи можливість виїзду із місця стоянки іншому автомобілю. В цей час підїхав автомобіль патрульної поліції, інспектор патрульної поліції повідомив їй, що вона порушила вимоги парковки, не була пристебнута ременем безпеки після чого попросив надати поліс страхування. Вона заперечувала порушення правил дорожнього руху і стверджувала, що в неї є поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів , про що інспектор може пересвідчитись перевіривши в базах даних. З огляду на наведене, вважає дії інспектора при складенні постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, надала відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до постанови БР №057128 від 04.11.2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1, ст.121 ч.5, та застосуванням ст.36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що вона 04.11.2017 року о 15год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалася по вул. Європейській в м. Полтава при цьому не була пристебнута ременем безпеки, а також не мала при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.5 ст.121, ст. 36 КУпАП (а.с.5).

Із дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що автомобіль НОМЕР_1, припаркований по вул. Європейській в м. Полтава, але та докази порушення позивачкою правил дорожнього руху відсутні.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК/7450840 від 29.09.2017 року вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 застрахований до 30.09.2018 року, який був досліджений в судовому засіданні (а.с.10).

Частина 5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а частина 1 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

П.п. «г» п.2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п.2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до ст.288 ч.3 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне порушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Згідност.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, субєкт владних повноважень повинен, шляхом надання належних та допустимих доказів, довести правомірність своїх дій чи рішень.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач під час руху автомобіля була не пристебнута ременем безпеки, у звязку із чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП України, відповідачем суду не надано, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень.

Водночас, встановлені у судовому засіданні обставини, які підтверджуються матеріалами справи, свідчать про відсутність порушення позивачем ПДР України, а відтак і відсутність складу адміністративних правопорушень та підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки інспектором Підгорним Р.С. не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_4 допустила вказані адміністративні правопорушення, а відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що постанова інспектора Управління патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 серія БР № 057128 від 04.11.2017 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити чатково.

Постанову серії БР №057128від 04.11.2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. ст.126 ч.1, 121 ч.5, 36 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя О.М.Струков