Справа № 489/4373/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4373/17
Номер провадження 2-а/489/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача та третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві ОСОБА_3, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві ОСОБА_3, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

З адміністративного позову вбачається, що 13.09.2017 р. відносно ОСОБА_1 поліцейським патрульної поліції було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.3 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, він здійснив зупинку-стоянку у місці, де зробив неможливим рух іншого транспортного засобу, чим заблокував виїзд з гаражу, чим порушив п. 15.10 (д) ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки не чинив перешкод власнику гаражу.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 642040 від 13.09.2017 р., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Не заперечуючи факту правопорушення, вважав, що інспектор застосував занадто тяжке покарання за незначне порушення.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вказував, що оскаржувана позивачем постанова винесена у відповідності до положень діючого законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

13 вересня 2017 року ОСОБА_1, власник транспортного засобу марки TOYOTA AVENSIS, державний номер НОМЕР_1, у м. Миколаєві, по вулиці 6 Слобідська, 28 здійснив зупинку-стоянку біля гаражу, чим заблокував виїзд з нього, отже порушив п. 15.10 (д) ПДР України.

До патрульної поліції надійшло повідомлення від власника гаражу ОСОБА_4 про блокування автомобілем входу до гаражу.

Інспектор роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Миколаєві лейтенант ОСОБА_3 під`їхав до місця події, ним було прийнято рішення про виклик евакуатору для доставки автомобіля на спецмайданчик, оскільки водія не було біля транспортного засобу.

Після того, як ОСОБА_1 підійшов, інспектором було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 642040 за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що правил дорожнього руху він не порушував, інспектором при розгляді справи не дотримано процедури її розгляду у відповідності до вимог чинного законодавства. Також не було складено протоколу.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно наданих представником відповідача заперечень та відеозапису вбачається, що позивачем дійсно вчинено правопорушення та створено перешкоди у русі іншому транспортному засобу. Вказаний факт також не оспорювався самим позивачем у судовому засіданні.

Слід зазначити, що посилання позивача на невірний спосіб заповнення бланку Постанови про адміністративне правопорушення не може вважатись належним доказом, оскільки не є підставою для скасування Постанови та не спростовує факту вчинення правопорушення або проведення розгляду справи. Твердження позивача стосовно неспівразмірності покарання вчиненому порушенню судом не може бути взято до уваги, оскільки інспектор застосував санкцію, передбачену КпАП України за вказане правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача винесено правомірно, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 13.04.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова