Справа № 348/2160/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року

Київ

справа №348/2160/15-а

адміністративне провадження №К/9901/32093/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області в складі судді Мужика І.І. від 10.12.2015 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Заверухи О.Б., Гінди О.М., Ніколіна В.В. від 13.12.2016 у справі №348/2160/15-а за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення та перерахунок пенсії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 22.05.1990 по 28.05.1991 на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд»; з 02.01.1992 по 02.01.1998 на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад»; з 26.05.2004 по 04.07.2004 та з 07.08.2013 по 30.11.2013 на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка».

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов'язано зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 22.05.1990 по 28.05.1991 на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд»; з 02.01.1992 по 02.01.1998 на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад»; з 26.05.2004 по 04.07.2004 та з 07.08.2013 по 30.11.2013 на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», а також призначити, виплачувати пенсію в подальшому на пільгових умовах з 05.12.2015 року. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року постанову Надвірнянського районного суду від 10 грудня 2015 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області: зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 01 квітня 1992 року по 30 квітня 1992 року, з 01 червня 1992 року по 31 грудня 1993 року, з 01 травня 1994 року по 31 березня 1995 року, з 01 жовтня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 квітня 1996 року по 30 травня 1996 року, з 01 липня 1996 року по 31 січня 1997 року, з 01 січня 1998 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад»; зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ «Ленгепастнафтобуд»; призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 травня 2015 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а позов ОСОБА_2 залишити без задоволення. Зазначає, що пільговий стаж позивача за списком № 2 не є достатнім для призначення пільгової пенсії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач після досягнення 55-річного віку 29 липня 2015 року звернувся до органу Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 02 жовтня 2015 року № 6201/03 управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області відмовило позивачу в призначенні даного виду пенсії, мотивуючи тим, що загальний страховий стаж складає 26 років 05 місяців 07 днів, а пільговий за списком № 2 - 11 років 28 днів, що не достатньо для призначення пільгової пенсії.

Відповідачем не зараховано періоди роботи на посадах електрозварника з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року в БМУ тресту «Ленгепаснофтобуд»; з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року у підприємстві «Каскад» у зв'язку з несплатою за певні періоди страхових внесків до Пенсійного фонду України з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» у зв'язку з не підтвердженням проведення атестації робочих місць на підприємстві роботодавця.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що посади, на яких працював позивач, передбачені списками № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16 січня 2003 року № 36.

Крім того, суд першої інстанції, постановляючи рішення, зазначив, що основним документом, що стверджує пільговий характер роботи є трудова книжка працівника, а вимога органу Пенсійного фонду України про підтвердження атестації робочих місць на підприємстві, що знаходиться за межами України, протиправна.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Надвірнянського районного суду і задовольняючи позов частково, виходив з того, що при вирішенні питання зарахування до пільгового стажу періодів роботи, набутих на території Російської Федерації, слід керуватися Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі - Угода від 14 січня 1993 року) та Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років 6 місяців (при зверненні з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року) у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 вказаного вище Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідальність за несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України несуть посадові особи підприємства-страхувальника, тому незарахування до пільгового стажу періодів роботи, які підтверджені записами в трудовій книжці і показаннями свідків, через відсутність сплати страхових внесків є протиправним.

За наведених обставин, судами правомірно зараховано до пільгового стажу роботи періоди з 22.05.1990 по 28.05.1991 та певні періоди з 02.01.1992 по 02.01.1998, а саме: з 01.04.1992 по 30.04.1992, з 01.06.1992 по 31.12.1993, з 01.05.1994 по 31.03.1995, з 01.10.1995 по 31.12.1995, з 01.04.1996 по 30.05.1996, з 01.07.1996 по 31.01.1997, з 01.01.1998 по 02.01.1998 на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад».

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи.

Крім того, періоди роботи після 21.08.1992 зараховуються до пільгового стажу за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Оскільки у періоди з 26.05.2004 по 04.07.2004 та з 07.08.2013 по 30.11.2013 позивач працював на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», яке знаходиться на території Російської Федерації, тому питання щодо можливості зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу за відсутності висновків атестації, слід розглядати у відповідності до положень Угоди від 14 січня 1993 року.

Згідно статті 6 Угоди від 14 січня 1993 року працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов'язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 Угоди від 14 січня 1993 року питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди про гарантії передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

На території Російської Федерації обов'язкове здійснення атестації робочих місць регулювалося Положенням про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Мінпраці Росії від 24.03.1997 № 12, Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими наказами Міністерства охорони здоров'я Російської Федерації від 31.08.2007 N 569 та від 26.04.2011 № 342н тощо.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду роботи для призначення пенсії за вислугу років, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу у зарахуванні певних періодів роботи до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Водночас, судом враховано, що на дату розгляду справи в суді першої інстанції позивач досяг віку, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, однак, зважаючи на обставини щодо неналежного розгляду відповідачем заяви та документів позивача про призначення пенсії за вислугу років, колегія суддів з огляду на повноваження відповідача та необхідність ефективного юридичного захисту прав особи приходить до висновку про часткове скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846№13-1, управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, обов"язок щодо обрахування загального стажу роботи особи та стажу зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на пільгову пенсію, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст.351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного слід дійти висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов"язання призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 травня 2015 року з прийняттям нової - про зобов"язання відповідача розглянути повторно заяву та документи позивача про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року скасувати в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов"язання призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 травня 2015 року та прийняти нове рішення, яким зобов"язати управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області розглянути повторно заяву та документи ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик,

М.М. Гімон ,

Л.Л.Мороз

Судді Верховного Суду