Справа № 826/14423/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року (дата складання повного тексту 02 січня 2018 року) у справі за позовом приватного акціонерного товариства до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу №454 від 17 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

08 листопада 2017 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача №454 від 17 жовтня 2017 року, яким була зупинена дія спеціального дозволу на користування надрами №4214 від 22 лютого 2007 року.

21 листопада 2017 року до суду першої інстанції надійшла заява ПрАТ «Харківське Кар'єроуправління» (а.с.15) про вжиття заходів забезпечення позову, в якому позивач просив постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року клопотання ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, зупинено дію наказу Державної служби геології та надр України №454 від 17 жовтня 2017 року про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4214 від 22 лютого 2007 року.

27 грудня 2017 року відповідачем подано до суду клопотання від 22 грудня 2017 року №04-1487 (а.с.23) про скасування заходів забезпечення адміністративного позову вжитих на підставі ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року, за наслідком розгляду якої ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року відмовлено Державній службі геології та надр України у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову. На думку апелянта, спірна ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не має наслідком зупинення діяльності підприємства в цілому, а має на меті превентивний захід - запобігання порушень законодавства у сфері надрокористування і зупинення дії наказу відповідача має наслідком продовження надрокористувачем видобування корисних копалин за спеціальним дозволом з порушенням законодавства у сфері надрокористування, крім того, зупинення судом дії оскаржуваного наказу фактично вирішує справу по суті.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав, в суді першої інстанції позиція позивача обґрунтовувалась існуванням очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Також позивач посилався на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу відповідача.

Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.117 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про забезпечення адміністративного позову) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його клопотанням або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Чинні норми КАС України містять аналогічні положення, зокрема, згідно ч.ч.1, 2 ст.150 КАС України (в чинній редакції) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначено у ст.157 КАС України, відповідно до ч.1 якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З аналізу наведених норм вбачається, що скасування заходів забезпечення позову є правом суду а не обов'язком, оскільки належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх скасування залежить від вмотивованості клопотання учасника справи, який його заявляє.

Як вбачається з ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року, підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України №454 від 17 жовтня 2017 року був висновок суду про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та можливість настання негативних наслідків для відповідача у разі заподіяння шкоди неправомірним рішенням суб'єкта владних повноважень тощо, з огляду на можливість руйнування усталених господарських відносин позивача, завдання шкоди діловій репутації та збитків товариству, оскільки позивач позбавлений можливості здійснювати свій основний вид діяльності, враховуючи зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, та процес судового оскарження такого рішення суб'єкта владних повноважень.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову відповідач посилався на те, що позивач є власником не одного спеціального дозволу, зокрема, підприємство є власником спеціального дозволу №6164 від 23 грудня 2016 року, метою користування надрами за яким визначено видобування пісків, а тому висновок суду про можливість руйнування усталених господарських відносин позивача та завдання шкоди діловій репутації та збитків позивачу є помилковим, оскільки позивач може здійснювати свій основний вид діяльності за іншим спеціальним дозволом на користування надрами. Зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не має наслідком зупинення діяльності підприємства в цілому. Також відповідач зазначав, що зупинення дії оскаржуваного наказу фактично вирішує спір по суті, оскільки саме на його скасування наполягає позивач у справі, а відповідні наслідки його зупинення та скасування мають однакове значення.

Аналогічні обґрунтування відповідач наводить в апеляційній скарзі на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року, якою відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що п.5 ч.3 ст.151 КАС України застережує забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, зупинення дії наказу відповідача №454 від 17 жовтня 2017 року, яке є предметом оскарження у даній справі, є належним заходом забезпечення позову у розумінні норм КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом економічної діяльності позивача є: добування піску, гравію, глин і каоліну. Юридична особа позивача зареєстрована з 1997 року, перереєстрована у 2005 року, тобто на ринку здійснює господарську діяльність протягом тривалого часу, що вказує на постійність господарських зв'язків товариства.

Наказом Державної служби геології та надр України від 17 жовтня 2017 року №454 зупинена дія спеціального дозволу ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» на користування надрами №4214 від 22 лютого 2007 року.

Згідно норм Кодексу України про надра, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року, виконання робіт, пов'язаних з користуванням надрами, можливо виключно на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Таким чином, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4214 від 22 лютого 2007 року має наслідком обов'язок позивача зупинити проведення робіт на наданій йому в користування ділянці, що передбачає неможливість здійснення ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» основного виду економічної діяльності.

Отже, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову можуть запобігти шкоді, яка буде завдана позивачу шляхом руйнування усталених господарських відносин позивача, завдання шкоди діловій репутації та збитків товариству, що може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Наявність у позивача іншого спеціального дозволу на користування надрами жодним чином не свідчить про відсутність небезпеки завдання шкоди інтересам ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» у випадку скасування заходів забезпечення адміністративного позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року, та наведене обґрунтування апелянта не є вмотивованою підставою для скасування заходів забезпечення адміністративного позову, згідно ст.157 КАС України.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта, що ухвалою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову фактично вирішується спір по суті позову, з огляду на його необґрунтованість, оскільки ухвала про забезпечення адміністративного позову постановляється з метою забезпечення позову, при цьому судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову з огляду на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, натомість, жодних висновків суду щодо правомірності (неправомірності) винесеного відповідачем наказу №454 від 17 жовтня 2017 року в ухвалі суду першої інстанції не викладено.

Крім того, ухвала Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року, якою було вжито заходи забезпечення позову, в апеляційному порядку не оскаржувалась, що свідчить про згоду відповідача із вжитими судом заходами шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України №454 від 17 жовтня 2017 року та обґрунтованість вказаного судового рішення.

Приймаючи рішення за наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції колегія суддів також враховує, що на момент розгляду апеляційної скарги, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києві від 14 лютого 2018 року у даній справі позов ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» задоволено частково та скасовано наказ Державної служби геології та надр України №454 від 17 жовтня 2017 року про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4214 від 22 лютого 2007 року, дію якого було зупинено шляхом вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову.

Наведене також свідчить про невмотивованість клопотання відповідача та відсутність передбачених ст.157 КАС України підстав для скасування заходів забезпечення адміністративного позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 листопада 2017 року, з мотивів, наведених відповідачем у його клопотанні про скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма