Справа № 754/13458/17
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/257/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуючого судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.10.2017р. суддею Шевчуком О.П. відкрито провадження по цивільній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

19.01.2018р. у зв'язку зі звільненням судді Шевчука О.П. та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла для розгляду судді Бабко В.В.

Позовні вимоги мотивує наступним.

Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, їй була призначена пенсія як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу».

27.09.2017 року позивач звернулась до відповідача із вимогою про здійснення перерахунку пенсії з часу звернення та в подальшому проводити виплату пенсії в розмірі 86 відсотків від суми середнього заробітку державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Але за результатами розгляду її звернення листом від 02.10.2017р. відповідачем надано відповідь № 2485/08, у якій відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю законних підстав.

Вважаючи вищезазначені дії відповідача неправомірними, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове засідання позивач не з'явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться відзив сторони відповідача проти позовних вимог, які обґрунтовані наступним. Управління відмовило у перерахунку пенсії позивачу, оскільки з 01.04.2015р. вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (в редакції 25 березня 2014 року) на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця. З огляду на викладене, відповідач через представника вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача та що з його боку Управління відсутні неправомірні дії. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та розглядати справу за відсутності представника.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявкою учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідача.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, їй була призначена пенсія як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу».

27.09.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії згідно Закону Ураїни «Про державну службу» із розрахунку 86% середнього заробітку державного службовця, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 26.09.2017р., видану УПСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2485/08 від 02.10.2017 року позивачу було повідомлено про те, що з 01.06.2015р. згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015р. у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» втратили чинність. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016р. право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону мають особи за умови, якщо їм не призначалась пенсія до Закону. Таким чином, Законом України «Про державну службу» не передбачено проведення перерахунків пенсії за нормами Закону № 889-VIII від 10.12.2015р.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Законом України «Про державну службу» встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовця.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначення пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно із Законом України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Також судом встановлено, що відповідно до довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 26.09.2017р., видану УПСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, позивачці виплачувалася надбавка за ранг, за вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, за особливий характер роботи, премія, й на вказані виплати були нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, підсумовуючи наведене, надбавка за ранг, за вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, за особливий характер роботи, премія, з яких були фактично нараховано та сплачено страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру пенсії, а тому відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених виплат є протиправною.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Проаналізувавши та оцінивши обставини справи в їх сукупності через призму вищенаведених правових норм, дотримуючись вимог положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності своїх дій, а заявлений адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 139 КАС України, тобто, витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, статтями 2, 5-12, 18, 71, 94, 99, 100, 104, 161-162, 229, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 % від середнього заробітку державного службовця на підставі довідки для перерахування пенсії № 37/11-21751 від 26.09.2017 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та регулятивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчисляється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено та підписано 13 квітня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: 02140, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, місцезнаходження: 02225, м. Київ, вулиця Каштанова, 6; .

Суддя В.В. Бабко