Справа № 826/2772/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 квітня 2018 року № 826/2772/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Прокуратури Луганської області
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Прокуратури Луганської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії в якому просить:

- визнати неправомірним рішення прокуратури Луганської області від 24.10.2017 за № 18-54вих-17 про відмову в наданні ОСОБА_1 інформації у формі довідки про складові заробітної плати за останнім місцем роботи в органах прокуратури, з урахуванням нових схем посадових окладів відповідних категорій працівників прокуратури, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»;

- зобов'язати прокуратуру Луганської області надати ОСОБА_1 інформацію у формі довідки про складові заробітної плати за останнім місцем роботи в органах прокуратури на відповідній посаді Заступника начальника відділу прокуратури Луганської області (регіональної прокуратури), з урахуванням нових схем посадових окладів відповідних категорій працівників прокуратури, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», з урахуванням: окладу, надбавки за класний чин (старший радник юстиції), надбавки (винагороди) за вислугу років, а також надбавки за високі досягнення у праці, премії до державних і професійних свят та ювілейних дат, інших виплат (матеріальна допомога на соціально-побутові потреби, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, тощо).

У встановлений судом строк відповідачем не подано відзив на позовну заяву, з огляду на що, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 6 ст. 162 КАС України.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 29.09.2015 територіальним відділенням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» та видано пенсійне посвідчення.

Надалі, позивач працював в органах прокуратури Луганської області з 19.02.2016 по 02.03.2016 на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Луганської області.

З 12.04.2017 ОСОБА_1 взятий на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення у Подільському районі м. Києва як внутрішньо переміщена особа. (а. с. 11)

Також, позивач взятий на облік у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 внесено зміни до Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

23.10.2017 позивач звернувся із заявою до прокуратури Луганської області та просив надати інформацію у формі довідки про фактичну заробітну плату з метою подання для перерахунку пенсії у відповідності до норм чинного законодавства.

Листом № 18-54 вих-17 від 24.10.2017 відмовлено позивачу в наданні запитуємої довідки з посиланням на те, що враховуючи зміни у законодавстві, відповідач не має можливості надати довідку для перерахунку призначеної пенсії. (а. с. 13-14)

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Згідно з ч. ч. 13, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (в редакції на момент звернення позивача до прокуратури Луганської області), пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати входять: основна та додаткова заробітні плата, а також заохочувальні й компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами й положеннями, компенсаційні та грошові й матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 2 статті 2 Закону).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) передбачені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, на всі складові заробітної плати нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування й вони є складовою заробітної плати та зобов'язані враховуватися при обчисленні (перерахунку) пенсії.

З вищенаведених норм випливає, що обов'язок щодо видачі довідки про заробітну плату державного службовця за посадою, яку він займав до виникнення права на пенсію (останньою посадою), покладено на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа.

Суд звертає увагу на те, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні довідки, тому що на даний час прокуратура Луганської області не має повноважень на видачу довідки для перерахунку пенсії, у зв'язку зі змінами у законодавстві діяв неправомірно, оскільки висновки про відсутність підстав для перерахунку пенсії відносяться виключно до компетенції органу, який законом уповноважений на здійснення такого перерахунку.

Тобто, у даному випадку питання щодо призначення (перерахунку) пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Крім того, суд звертає увагу, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо видачі довідок про складові заробітної плати є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідача, тому суд не може вказувати на форму та склад довідки про заробітну плату, а може лише зобов'язати видати її у встановленій законодавством формі з урахуванням усіх складових заробітної плати, на які нараховані страхові внески.

З огляду на вищевикладене суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов'язання відповідача видати довідку про заробітну плату із наданням вказівок щодо складових, які необхідно відобразити в такій довідці, є неналежним способом захисту своїх прав, оскільки визначення форми та складу довідки про заробітну плату не відноситься до компетенції суду з огляду на що, в задоволенні позову в даній частині слід відмовити.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що наявні достатні правові підстави для відновлення порушеного права позивача на отримання такої довідки щодо всіх складових заробітної плати, з якої сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення прокуратури Луганської області від 24.10.2017 за № 18-54 вих-17 про відмову в наданні ОСОБА_1 інформації у формі довідки про складові заробітної плати за останнім місцем роботи в органах прокуратури, з урахуванням нових схем посадових окладів відповідних категорій працівників прокуратури, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Зобов'язати прокуратуру Луганської області надати ОСОБА_1 інформацію у формі довідки про складові заробітної плати за останнім місцем роботи в органах прокуратури на відповідній посаді Заступника начальника відділу прокуратури Луганської області (регіональної прокуратури), з урахуванням нових схем посадових окладів відповідних категорій працівників прокуратури, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», з урахуванням усіх складових заробітної плати, на які нараховані страхові внески.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий 23.09.1997 Кам'янобрідським РВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_1, 04108) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чорири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Луганської області (, вул. Б. Ліщини, 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93408).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 цього Кодексу.

Суддя Н.М. Шевченко