Справа № 522/15084/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/15084/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Приморського районного суду м.Одеси, ухвалену 04.12.2017 року в порядку скороченого провадження (в ред. КАС України до 15.12.2017р.) в м. Одесі по справі за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просило визнати незаконними та скасувати постанову про накладення штрафу від 13.02.2017р. ВП №51703729 та постанову про накладення штрафу від 21.07.2017 року ВП №51703729.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 04.12.2017 року у задоволенні адміністративного позову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, звернулось до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року зобов'язано УПФУ в Приморському районі м.Одеси призначити ОСОБА_1 наукову пенсію відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №190-V від 22 вересня 2006 року та провести її виплату.

З матеріалів виконавчого провадження ВП № 51703729 встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали № 2а-61/07, виданої Одеським адміністративним окружним судом від 05.07.2016 року та виконавчого листа № 2а-61/07, виданого 16.02.2010 року про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 наукову пенсію відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №190-V від 22 вересня 2006 року та провести її виплату. Строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання було поновлено ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року.

Державним виконавцем відділу 19.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51703729, копії якої направлено до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі для виконання та стягувачу до відома. Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 25.07.2016, про що свідчить копія поштового повідомлення.

Листом № 2930/02-51 від 29.07.2016 року УПФУ в Приморському районі м. Одеси повідомлено, що в ході проведення перерахунку згідно даного виконавчого листа та на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» виникла переплата, яка склала 58875,95 гривень. Тому Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі змушене звернутися до суду з цивільним позовом про стягнення надміру виплачених сум пенсій до ОСОБА_1 (як до правонаступника).

За вказаних обставин державним виконавцем відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області на адресу позивача було направлено вимогу №09.1-340/В-3/173 від 31.01.2017 року, за якою вказано, що інформації щодо виконання вищезазначеного виконавчого документу на адресу відділу не надходило, тому керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції від 02.06.2016 року № 1404-VIII) було зобов'язано боржника в триденний строк надати до відділу документальне підтвердження щодо виконання виконавчого листа № 2-а-61/07 виданого Одеським окружним адміністративним судом та ухвали № 2-а- 61/07 виданої Одеським окружним адміністративним судом 05.07.2016 року.

13.02.2017р. року державним виконавцем Коренюк О.В. на підставі ст.ст.18,63,75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому проваджені ВП № 51703729, за якою за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа та ухвали № 2-а-61/07 від 05.07.2016 року, у повному обсязі накладено на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі листом від 07.02.2017 року № 1129/02-51, отриманого відповідачем 09.02.2017 року, повідомило про те, що управління вже надавало відповідь адресу відділу щодо виконання виконавчого листа.

21.07.2017 року державним виконавцем Коренюк О.В. на підставі ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження» постановою про накладення штрафу у виконавчому проваджені ВП № 51703729 повторно за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа №2а-2384/11 та ухвали № 2-а-61/07 від 05.07.2016 року, накладено на позивача штраф у розмірі 10200, 00 грн.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Відмовляючи в задоволенні позову судом першої інстанції зазначено про обґрунтованість та законність дій державного виконавця, оскільки рішення суду від 05.06.2016 року по справі 2-а-61/07 Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі належним чином та у повному обсязі не виконано.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Також частиною 3 статті передбачено, що у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Правилами ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

За приписами ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» якщо у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Матеріалами справи встановлено, що вимога державного виконавця позивачем не виконана, апелянтом не надано оскільки належних доказів здійснення перерахунку пенсії, як того вимагає рішення державного виконавця за №09.1-340/В-3/173 від 31.01.2017р.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, оскільки апелянтом не виконано вимог виконавчого листа №2а-2384/11 та рішення суду від 05.07.2016р. по справі за №2-а-61/07, апеляційна скарга зазначених висновків не спростовує.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

У відповідності до Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; правосуддя здійснюють професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні; виключно законами України визначається статус суддів.

Право кожного на судовий захист є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Принцип обов'язковості судових рішень знайшов своє відображення і в ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», за змістом ч.1,2,4, якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

З огляду на викладене апеляційний суд наголошує, що виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню у встановлений законом строк.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 04.12.2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик