Справа № 820/11944/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року

Київ

справа №820/11944/15

адміністративне провадження №К/9901/1768/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом:

ОСОБА_2 до прокуратури Харківської області, Первомайської місцевої прокуратури

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду в складі головуючого судді Мар'єнко Л.М. від 27 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Бенедик А.П. (головуючий), суддів Калиновського В.А., Філатова Ю.М. від 19 липня 2016 року,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2015 року № 3333к про звільнення; поновити на роботі в органах прокуратури, на посаді прокурора, відповідно посадових обов'язків прокурора прокуратури Красноградського району Харківської області, у новоутвореній Первомайській місцевій прокуратурі, з 14 грудня 2015 року; стягнути з прокуратури Харківської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 14 грудня 2015 року до дня поновлення на роботі.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом від 14 грудня 2015 року № 3333к він був звільнений з посади прокурора прокуратури Красноградського району Харківської області та із органів прокуратури Харківської області у зв'язку із реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Вважає своє звільнення незаконним, оскільки при звільненні відповідач не дотримався вимог статті 42 КЗпП України, не запропонував іншої роботи в апараті прокуратури і не вирішив питання щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Також зазначає, що такі зміни не можуть вважатися законною підставою для його звільнення, оскільки фактично змінився лише структурний підрозділ у якому він працював (із «прокуратура Красноградського району» на «Первомайська місцева прокуратура (Красноградський відділ)»). При цьому, правовий статус таких підрозділів не змінився, крім того у штаті як ліквідованого так і новоутвореного управління існувала аналогічна посада «прокурор», яку займав позивач до його звільнення. Отже, позивач вважає зазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки останній прийнято з грубими порушеннями вимог трудового законодавства, зокрема частини другої статті 40, статті 49-2 КЗпП України.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 27 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року в задоволенні позову відмовив. Відмовляючи в задоволенні позову, суди дійшли висновку, що відповідач правомірно звільнив позивача на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII, пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, з огляду на те, що він не набрав необхідної кількості балів, які б дозволили йому зайняти посаду прокурора прокуратури на конкурсній основі.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів, ОСОБА_2 просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. На обґрунтування скарги посилається на те, що суди неправильно застосували норми статей 42, 49-2 КЗпП України та порушили норми процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу прокуратура Харківської області посилаючись на законність постановлених рішень суду, просить залишити їх без змін.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що позивач з 30 грудня 1988 року працював в органах прокуратури.

У зв'язку з набранням чинності Закону № 1697-VII, з 15 грудня 2015 року було припинено функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та утворення у системі органів прокуратури України місцевих прокуратур, перелік і територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Позивач до прокуратури Харківської області подав заяву, у якій просив допустити його до тестування для зайняття вакантної посади прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області.

Наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року № 92ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Харківської області, затверджено штатний розпис 11 місцевих прокуратур та у зв'язку з цим скорочено посади прокурорів міськміжрайпрокуратур.

Відповідно до зазначеного наказу Генерального прокурора України у структурі Первомайської місцевої прокуратури Харківської області встановлено 43 одиниці (посади прокурорів, начальників відділів, спеціалістів, водія, прибиральника службових приміщень, у тому числі 4 посади керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників, усього посад прокурорів - 18).

8 жовтня 2015 року ОСОБА_2, ознайомлений з наказом Генерального прокурора України № 92ш від 23 вересня 2015 року, що підтверджується листом резолюцією прокурора Красноградського району Харківської області від 8 жовтня 2015 року вх. № 4707.

Відповідно до попередження про звільнення від 8 жовтня 2015 року № 477 ОСОБА_2 повідомлений про звільнення із займаної посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року.

За результатами проходження ОСОБА_2 тестування для зайняття посади прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ним отримано підсумковий бал - 90.3, у зв'язку з чим він перебуває на 36 місці у рейтинговому списку із загальної кількості 41 кандидатів. Результати тестування позивач не оскаржував.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів ? без змін.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом № 1697-VII.

14 жовтня 2014 року прийнято Закон №1697-VII, на підставі якого розпочато процес реформування органів прокуратури України.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 «Прикінцевих положень» Закону № 1697-VII цей Закону набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до підпункту «в» пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» цього Закону, прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

На виконання пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII метою кадрового наповнення місцевих прокуратур наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015 року № 98 затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури (чинний на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 Розділу І Порядку на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пунктами 9.1, 9.5 Розділу ІХ Порядку передбачено, що рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності. Керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Таким чином, прокурори, які на день набрання чинності Законом № 1697-VII працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах призначаються на посаду прокурора в новоутворену місцеву прокуратуру за умови успішного проходження тестування.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VІІ прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Враховуючи, що необхідний рейтинговий бал, який би дозволяв позивачу претендувати на роботу у місцевій прокуратурі, ним не набрано, суди правильно виходили з відсутності у відповідача законних підстав пропонувати позивачу переведення на іншу посаду в новоутвореній прокуратурі.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що приймаючи наказ від 14 грудня 2015 року про звільнення позивача з посади прокурора прокуратури Красноградського району Харківської області та з органів прокуратури, відповідач діяв на підставах та в межах закону.

Стосовно доводів касаційної скарги щодо порушення відповідачем норм трудового законодавства при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюються законодавством. У свою чергу порядок призначення прокурорів місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Законом № 1697-VII працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, визначено цим Законом та Порядком № 98. За цими нормативними актами, які є спеціальними порівняно з нормами КЗпП, умовою призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру є успішне проходження тестування, а така умова позивачем не виконана, у зв'язку з чим у відповідача не виникало обов'язку працевлаштовувати позивача в новоутвореній місцевій прокуратурі.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Харківський окружний адміністративний суд та Харківський апеляційний адміністративний суд не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б привести до ухвалення незаконного рішення, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у справі № 820/11944/16 за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Харківської області, Первомайської місцевої прокуратури про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду