Справа № 426/1604/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року справа №426/1604/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сіваченка І.В.,

суддів Василенко Л.А., Шишова О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейської роти № 4 управління патрульної поліції в Луганській області, рядової поліції Гафіатулліної Ганни Олександрівни на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 23 лютого 2018 року (повний текст складено 23 лютого 2018 року в м. Сватове) у справі № 426/1604/18 (суддя в 1 інстанції - Половинка В.О.) за позовом ОСОБА_2 до поліцейської роти № 4 управління патрульної поліції в Луганській області рядової поліції Гафіатулліної Ганни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 531513 від 10.01.2018,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 531513 від 10.01.2018.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 23 лютого 2018 року у справі № 426/1604/18 позов задоволено, внаслідок чого, скасовано постанову у справі про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 531513 від 10.01.2018, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн., провадження у справі закрито.

Постанова мотивована тим, що оскільки вимоги статті 276 КУпАП передбачають альтернативний розгляд справи, то відповідачем в даному випадку повинен був складатися протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП. Всупереч вимог законодавства, інспектором протокол не складався, в постанові зазначена тільки диспозиція статті 122 ч.1 КУпАП, не сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду, та виніс постанову на місці зупинки автомобілю, порушивши порядок, визначений ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що доказами по справі є відеозапис з місця події від 10.01.2018, на якому зафіксовано розгляд справи, а також фотографії ділянки проїжджої частини, на яких видно, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено відповідно до Державного стандарту України №4100, затвердженого наказом Мінекономрозвитку України від 29.12.2014 №1484.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що 10.01.2018, відповідачем по справі була винесена постанова серії АР № 531513, в якій вказано, що 10.01.2018 о 14 годині в м. Рубіжне на вул. Визволителів, 55, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.п.8.4.в Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. ( а.с.19).

Позивач не згоден з винесеною постановою, вважає її необґрунтованою та незаконною, про що зазначив у постанові.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких - перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що постанова серії АР № 531513 від 10.01.2018 підлягає скасуванню, вважаючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено з порушенням процедури розгляду.

Зі змісту постанови серії АР № 531513 від 10.01.2018, винесеної поліцейським роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції Гафіатулліною Г.О. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП вбачається, що 10.01.2018 приблизно о 14 год. 00 хв. Гафіатулліною Г.О. було виявлено порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, транспортним засобом марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1, а саме водій вказаного транспортного засобу в м. Рубіжному по вул. Визволителів, у районі буд. 55, керуючи автомобілем, здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» (Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів, розвантаження чи завантаження вантажу. Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту).

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган / посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю.

За п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більш того, ст. 73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем було надано відеозапис, в якому зафіксовано що позивач, керуючи автомобілем марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рубіжному по вул. Визволителів, у районі буд. 55, здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Апеляційним судом у відповідності до вимог ч.4 ст. 308 КАС України приймається до уваги зазначений доказ, який не був наданий до суду першої інстанції, оскільки відповідачем наведено факти неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від його волі - пізнього отримання ухвали про відкриття місцевим судом провадження в справі.

Цим доказом підтверджуються наступні обставини.

На підставі ч. 2 ст. 32 Закону № 580-VIII водію було подано вимогу водієві пред'явити документи, зазначені п. 2.1 ПДР України (ведійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідності водіїв наземних транспортних засобів). Водій пред'явив документи на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На місці зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_2 було оголошено про розгляд адміністративного провадження за порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП України. Гр-ці ОСОБА_2 було роз'яснено вимоги ст. 10, ст. 63 Конституції України, та вимоги ст. ст. 268, 307, 308 КУпАП України.

Керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, а також частиною 2 статті 19 Конституції України, де зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, 10.01.2018 на підставі ст. 222, 251, 268, 276, 278, 283, 287 КУпАП, рядовим поліції Гафіатулліною Г.О. при розгляді справи про адміністративне правопорушення було оцінено докази і винесено постанову серії АР № 531513 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у якій застосовано до гр-ки ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Гр-ку ОСОБА_2, було ознайомлено зі змістом постанови про адміністративне правопорушення, після чого остання отримала копію постанови.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Мотиви, якими керувався місцевий суд при задоволенні позову.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення було проведено у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Але вимоги цієї статті також не виконані.

Висновки апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів встановлює помилковість висновків суду першої інстанції щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене частиною першою статті 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до частини другої статті 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Посилання на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 не заслуговують на увагу, оскільки Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено частиною другою, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Відповідно, висновки місцевого суду про порушення відповідачем вимог ст.ст. 276, 283, 245, 268 КУпАП є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 в справі К/9901/5952/18 660/575/16-а (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 71938564).

Посилання місцевого суду на порушення відповідачем вимог статті 33 КУпАП також суперечать нормам права: так, згідно з частиною другою статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором не повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зміни до статті 33 КУпАП були внесені згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Апеляційний суд також зауважує, що позивач не оспорювала факту вчинення нею правопорушення, єдиними підставами позову визначені порушення відповідачем процедури притягнення її до відповідальності.

Колегія суддів, на підставі вищевикладеного підтримує твердження апелянта, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки доказами по справі є відеозапис з місця події від 10.01.2018, на якому зафіксовано розгляд справи.

В силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейської роти № 4 управління патрульної поліції в Луганській області, рядової поліції Гафіатулліної Ганни Олександрівни - задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 23 лютого 2018 року у справі № 426/1604/18 - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейської роти № 4 управління патрульної поліції в Луганській області, рядової поліції Гафіатулліної Ганни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 531513 від 10.01.2018 - відмовити.

Повне судове рішення - 18 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді Л.А. Василенко

О.О. Шишов