Справа № 520/13513/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/13513/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси, ухвалену 29.11.2017 року в порядку скороченого провадження в м.Одесі по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суді з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення № 3021 від 24.07.2017 року щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років з врахуванням періоду спеціального трудового стажу з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.04.2017 року позивач звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за вислугу років, надавши до управління всі необхідні документи.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 3021 від 24.07.2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років. оскільки, до спеціального стажу не враховано період роботи з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року у ТОВ «Вівал Марін» на посаді бортпровідника, так як це була робота за сумісництвом, яка не дає права на пенсію за вислугу років. Крім того, вказано, що ТОВ «Вівал Марін» є крюінговою компанією по працевлаштуванню.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції зазначено, що робота за сумісництвом права на пенсію за вислугу років не дає, таким чином враховуючи, що спеціальний стаж позивача становить 9 років та 8 місяців при загальному трудовому стажі роботи 21 рік 6 місяців, суд зазначив, що позивач набуде право на пенсію на загальних умовах.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки після досягнення 47 років, які народились, зокрема з 01.10.1971 по 31.03.1972.

Відповідно до п. «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, розїзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників ( Додаток №5).

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, та їй було надано лист від 14.03.2017 року, з якого слідує, що до її пільгового стажу можливо зарахувати період роботи з 19.02.1985 року по 10.08.1995 року, що складає 9 років 8 місяців та 11 днів.

Також відповідачем було повідомлено, що до пільгового стажу можливо зарахувати роботу з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року у ТОВ «Вівал Марін», за умови надання: довідки про період роботи із зазначенням наказів та підстави видачі або копії трудової угоди, довідки про підтвердження наявного трудового стажу із зазначенням наказів про зарахування та звільнення за підписом директора, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера (або копію штатного розкладу, де вказано, що посада спеціаліста (начальника) по кадрам не передбачена. Право на оформлення та призначення пенсії згідно п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» настане у разі надання цієї довідки.

У зв'язку з чим позивач отримала у ТОВ «Вівал Марін» довідку № 62 від 20.02.2017 року, з якої вбачається, що позивач працювала повний робочий день з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року на суднах дальнього плавання ТОВ «Вівал Марін» та виконувала роботу плавскладу морського флоту за професією бортпровідник, що передбачено п. «Д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», всього 3 місяці та 17 днів. Звільнена у зв'язку із закінченням контракту. На підставі контрактної системи накази про зарахування та звільнення комісією не оформляються. Підстава для видачі розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі. Посада спеціаліста (начальника) по кадрам штатним розкладом не передбачена. Довідка видана за підписом генерального директора ТОВ «Вівал Марін» та головного бухгалтера.

Також в матеріалах справи наявні відомості про штатний розклад ТОВ «Вівал Марін» та індивідуальна трудова угода від 10.06.2000 року.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем на виконання роз'яснення УПФУ було отримано довідку ТОВ «Вівал Марін» № 62 від 20.02.2017 року з усіма необхідними реквізитами та відомостями.

У зв'язку з чим 18.04.2017 року позивач звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Однак рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 3021 від 24.07.2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки Пенсійний фонд до спеціального стажу не врахував період роботи ОСОБА_1 з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року у ТОВ «Вівал Марін» на посаді бортпровідника не враховується до спеціального стажу, так як це була робота за сумісництвом, яка не дає права на пенсію за вислугу років. Крім того, вказано, що ТОВ «Вівал Марін» є крюінговою компанією по працевлаштуванню

Відповідно до ст.21 КЗпП України та постанови КМУ «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 №245 працівники підприємств, установ, організацій мають право крім основного трудового договору укладати трудові договори про роботу за сумісництвом. При цьому, таких договорів може бути кілька, тобто працювати за сумісництвом можна не на одному підприємстві.

У відповідності до спільного Наказу №43 від 28.06.93 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за N 76 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» затверджено Положення «Про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, (підприємця, приватної особи) за наймом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» визначено вичерпний перелік посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Основною умовою призначення пенсії за вислугу років є те, що зайнятість на зазначених у Переліку посадах має бути за основним місцем роботи, а не за сумісництвом.

Виходячи з аналізу правових норм, основною умовою визначення пільгового стажу роботи окрім іншого є те, що зайнятість на зазначених у переліку посадах має бути за основним місцем роботи, робота за сумісництвом не дає права на пенсію за вислугу років.

Крім того, згідно з п.1 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України №21 від 31.08.1992 р., особам, які працювали за сумісництвом на роботах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, період роботи не за основним місцем роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховується.

Таким чином, судова колегія вважає, що пенсія за вислугу років є соціальною гарантією, яка надається державою окремим спеціалістам, і полягає у матеріальній компенсації, пов'язаній із залишенням роботи, яка призводить до втрати професійної працездатності або придатності, та можливістю влаштуватись на іншу (більш безпечну) роботу або залишатись непрацюючим. Отже особи, які працюють за сумісництвом, не користуються певними можливостями для зарахуванням періоду роботи за сумісництвом до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в цій справі спір виник не у зв'язку із відсутністю у позивача взагалі пільгового стажу як такого, а у зв'язку з тим, що спеціальний стаж роботи становить 9 років 8 місяців при загальному - 21 рік 6 місяців, оскільки поряд із виконанням робіт в ДСК «ЧМП» на посаді, що передбачена ст.55 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач працювала в ТОВ «Вівал Марін», яка є крюінговою компанією за сумісництвом на контрактній основі.

Період роботи позивача з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року у ТОВ «Вівал Марін» на посаді бортпровідника, відповідачем зараховано до стажу, що не заперечувалось позивачем по справі, проте зарахування вказаного періоду до стажу не є достатнім для призначення пенсії за наявності спеціального стажу.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, оскільки період роботи ОСОБА_1 з 10.07.2000 року по 27.10.2000 року у ТОВ «Вівал Марін» на посаді бортпровідника не враховується до спеціального стажу так як це була робота за сумісництвом, яка не дає права на пенсію за вислугу років.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик