Справа № 812/443/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/443/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Старобільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Старобільське ОУПФУ або відповідач) , в якому позивач просить визнати дії відповідача в частині припинення нарахування і невиплати пенсії позивачу з 01.08.2014 протиправними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є отримувачем пенсії за віком та зареєстрована у м. Луганську, кв, 50 лєт Октября, б. 4а, кв. 269. Пенсію їй нараховувало та сплачувало Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська. Однак, з 01.08.2014 виплату пенсії було припинено у зв'язку з початком у м.Луганську бойових дій. Останню пенсію позивач отримала у липні 2014 року. Позивач звернулась до Старобільського об'єднаного УПФУ Луганської області, з проханням нарахувати та сплатити пенсію, на що отримала відмову, яку обґрунтовано тим, що жодними нормативними актами, що регламентують порядок соціальних виплат у період збройного конфлікту, тимчасової окупації не передбачено здійснення виплат пенсіонерам, які не перемістилися з тимчасово окупованої території на підконтрольні органами державної влади території. Позивач вважає вказану відмову Старобільського об'єднаного УПФУ Луганської області неправомірною та такою, що не відповідає чинному законодавству України, а також такою, що порушує вимоги ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 27.03.2018 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська (далі УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська) та подальший розгляд адміністративної справи №812/443/18 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.03.2018 від Старобільського ОУПФУ Луганської області на адресу суду надійшов відзив, згідно якого відповідач зазначив наступне (а.с.27-28).

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання виплати пенсії особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій України.

Згідно із Центральною базою одержувачів пенсій - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська, яке на теперішній час не перемістилося на підконтрольну Україні територію.

Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України не є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська.

Жодним нормативними актами, що регламентують порядок соціальних виплат у період збройного конфлікту, тимчасової окупації не передбачено здійснення виплат пенсіонерам, які не перемістилися з тимчасово окупованої території на підконтрольні органами державної влади території.

ОСОБА_1 не зверталася до Управління із заявою щодо запиту пенсійної справи з УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська.

Для поновлення виплати пенсії позивачці необхідно особисто звернутися до Управління з наданням: паспорту громадянина України, ідентифікаційного номеру, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено адресу її фактичного місця проживання.

Поновлення (або відмова) в виплаті пенсії буде здійснено після отримання рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним осУправлінням ніяких неправомірних дій та протиправних рішень по відношенню до позивача не приймалося.

Вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та має штучний характер, оскільки по даній справі відсутній предмет спору, а позов є передчасним та безпідставним.

Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом, а клопотання про поновлення із посиланням на поважність доказів пропуску строку звернення до суду не надано.

На підставі викладеного, просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, а дії позивача визнати такими, що направлені на зловживання процесуальними правами та суперечать завданню адміністративного судочинства, внаслідок чого просить застосувати до позивача заходи, визначені КАС України щодо зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами.

У судове засідання позивач не прибув, заявою від 14.02.2018 просив розглядати справу без його участі (а.с.15).

Представник відповідача - УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений шляхом розміщення повідомлення про постановлення ухвали від 29.03.2018 на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду (а.с.34).

Таким чином, судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення другого відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12).

Відповідно до інформації зазначеної у посвідченні № НОМЕР_1 позивачу призначено пенсію за віком довічно (а.с.13).

Позивач звернулась із заявою про нарахувати та сплату їй пенсії до Старобільського ОУПФУ Луганської області. Відповідна заява позивачем до матеріалів справи надана не була, у зв'язку із чим ухвалою суду від 26.02.2018 про відкриття провадження у справі судом від відповідача випробовувались докази, у тому числі зава ОСОБА_1 щодо нарахування та сплати пенсії. Однак, Старобільським ОУПФУ дана заява до матеріалів справи не надана, тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

25.01.2018 Старобільським ОУПФУ Луганської області за результатами розгляду заяви позивача їй надано відповідь за № 05/6-14, якою повідомлено останню про те, що згідно із Центральною базою одержувачів пенсій ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська. Одночасно даним листом позивачу із посиланням на діюче законодавство роз'яснено порядок гарантування та врегулювання питання виплати пенсії особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій України. Також зазначено, що при особистому зверненні позивача до управління з необхідним пакетом документів, а саме: паспорту громадянина України, ідентифікаційного номеру, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено адресу фактичного місця проживання та реквізитів Ощадбанку буде розглянута можливість щодо поновлення пенсійної виплати (а.с.14).

Відповідно до інформації, наданої Старобільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, вбачається, що згідно з даними Центральної бази одержувачів пенсій позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Луганська (а.с.26).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 05.11.1991 № 1788-XII пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

За статтею 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. Так, у частині першій цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, остання виплата пенсії їй була здійснена у липні 2014 року (а.с.4).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з частиною третьою статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі "Луганська область" включено м. Луганськ, де зареєстрована позивач.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 14 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитись публічним акціонерним товариством "Укрпошта" (далі - ПАТ "Укрпошта") з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб.

Таким чином, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується відповідною довідкою.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона звернулась до Старобільського ОУПФУ Луганської області з проханням нарахувати та сплатити їй пенсію, на що отримала відмову, яку вважає неправомірною.

Разом з тим, з відзиву Старобільського ОУПФУ Луганської області вбачається, що згідно із Центральною базою одержувачів пенсій ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська, яке на теперішній час не перемістилося на підконтрольну Україні територію, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.03.2018 (а.с.35-36). Натомість, Старобільське ОУПФУ Луганської області не є правонаступником УПФУ в Жовтневому районі Луганської області, а позивач не зверталася до управління із заявою щодо запиту пенсійної справи УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська.

Крім того, з листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.04.2018 за № 4607/07 вбачається, що за даними Центральної бази одержувачів пенсій останнє нарахування пенсії ОСОБА_1 було в липні 2014 року, що дає підстави припустити, що пенсіонер в подальшому не зверталась за поновленням виплати пенсії до іншого органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному постановами Кабінет Міністрів України від 05.11.2014 № 637 та від 07.11.2014 № 595 (а.с.44-45).

Доказів звернення позивачем до іншого органу Пенсійного фонду щодо поновлення виплати пенсії також суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська, яке на теперішній час не перемістилося на підконтрольну Україні територію, та із відповідною заявою щодо запиту пенсійної справи УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська не зверталась, підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій Старобільського ОУПФУ Луганської області протиправними не має. Відповідно суд не вбачає також підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Старобілське ОУПФУ Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.08.2014.

Одночасно суд зауважує, що в спірних правовідносинах належним відповідачем по справі має виступати саме УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська, на обліку якого позивач перебуває.

Натомість, постановою КМУ від 07.11.2014 року за № 595 було затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Порядок) та зобов'язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади; казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2016 року, визнаний незаконним та не чинним з моменту прийняття пункт 2 зазначеного Порядку.

Разом з тим, пунктом 8 Порядку, який не визнаний незаконним та нечинним, передбачено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи УПФУ Жовтневому районі м. Луганська: 91005, Луганська область, м. Луганськ, вул Фрунзе, буд. 121, в процесі припинення не перебуває (а.с.35,36).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.04.2018 № 4607/07 вбачається, що УПФУ Жовтневому районі м. Луганська () не переміщувалось до населених пунктів, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Рішення про ліквідацію, реорганізацію УПФУ Жовтневому районі м. Луганська Уряд не приймав. Керівний склад УПФУ Жовтневому районі м. Луганська (начальник та його заступники) звільнені, а документація управління залишились в приміщенні установи в м. Луганськ. Враховуючи положення вищезазначених нормативних актів, УПФУ Жовтневому районі м. Луганська є таким, що тимчасово не здійснює свої повноваження (а.с.44-45).

Таким чином, судом установлено, що УПФУ Жовтневому районі м. Луганська не переміщено в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 № 3166-VI, територіальні органи центрального органу виконавчої влади ліквідуються, реорганізуються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про ліквідацію, реорганізацію УПФУ Жовтневому районі м. Луганська Уряд не приймав.

Отже, УПФУ Жовтневому районі м. Луганська є таким, що тимчасово не здійснює свої повноваження.

Крім того, суд зазначає, що 06.08.2014 Правління Національного банку України прийняло Постанову № 466, якою встановлено: ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України "Про Національний банк України", статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про боротьбу з тероризмом", розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", Правління Національного банку України постановлено:

1. Банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

2. Небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою.

Банки до повного відновлення діяльності вправі надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування.

Згідно листа в.о. директора Луганської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 26.10.2017 № 594 з 07.11.2014 УДППЗ "Укрпошта" не здійснює пересилання пошти та тимчасово послуги поштового зв'язку не надаються у Луганській області, зокрема, у м. Луганську.

Суд звертає увагу позивача на те, що право на пенсійне забезпечення здійснюється не тільки шляхом нарахування пенсії, а й фактичним отриманням нарахованих сум, що не можливо без відновлення роботи банківської системи на території населених пунктів, які не контролюються українською владою.

Згідно частин 2, 3 ст. 7 Закону № 1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Отже, позивач не позбавлена права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території.

Суд вважає, що право позивача на отримання пенсії не порушено, оскільки в даному випадку, з метою здійснення своїх прав, ОСОБА_1 має право звернутися до будь-якої установи Пенсійного фонду України, яка розміщена на території, що підконтрольна Україні, для отримання пенсії.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог та відповідність їх діючому законодавству.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Стосовно доводів Старобільського ОУПФУ Луганської області щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, визначеного статтями 122, 123 КАС України, суд зазначає наступне.

В силу частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Позивачем по даній справі оскаржуються дії Старобільського ОУПФУ Луганської області, які на її думку, виразилися у припиненні нарахування і невиплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2014.

Разом з тим, відповідь позивачу Старобільським ОУПФУ Луганської області була надана на її заяву про нарахування та сплату пенсії лише 25.01.2018 за № 05/6-14 від 25.01.2018, тому саме з цього часу і починає перебіг строку для звернення позивача до суду. А до суду позивач звернувся 20.02.201, тобто в межах шестимісячного строку встановленого ч.2 ст.122 КАС України (а.с. 14).

До того ж, зазначене питання було вирішено судом під час відкриття провадження у справі ухвалою від 26.02.2018 (а.с.1,2).

Також суд зауважує, що хоча позивачем заявлено вимогу про визнання дій протиправними, однак в даному випадку має місце бездіяльність, яка виразилася у не нарахуванні і не виплаті УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська пенсії позивачу, яка є триваючою у часі подією.

Суд не погоджується також з доводами Старобільського ОУПФУ Луганської області щодо визнання зловживанням позивачем процесуальними правами, оскільки обставинами справи зазначене не підтверджено. Тим паче, що позивач є людиною похилого віку, яка в силу виниклих обставин позбавлена можливості отримувати пенсію за місцем реєстрації та фактичного проживання у м.Луганську.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.1). У зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян