Справа № 2034/2-а-980/10
Суддя: Пілюгіна О. М.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-980/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді О.М. Пілюгіної за участі секретаря Шмулич А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити певній дії та стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до суду та просить ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача виплатити їй недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року у сумі 8486,90 гривень та зобовязати відповідача виплачувати позивачу допомогу по догляду за дітьми ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 до досягнення ними трьох років у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те що 09 жовтня 2006 року вона народила сина ОСОБА_2, 03 жовтня 2008 року дочку ОСОБА_3, в звязку з чим перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Харківської РДА Харківської області та отримує допомогу по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, але вказана допомога їй як застрахованій особі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, призначена у меншому розмірі ніж передбачено Законом.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на підстави викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду свої заперечення та просив розглядати справу за його відсутності. В своїх запереченнях відповідач проти позовних вимог позивача заперечує на тій підставі, що в 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сімям з дітьми, малозабезпеченим сімям та ін. з 1 січня 2007 року допомога призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб. Абзацом 3 частини 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що в 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90грн. для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішенням КСУ від 09.07.2007 року вказане положення визнано неконституційним в частині призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому, механізм та порядок виплати допомоги не визначено. ОСОБА_1 до 31 березня 2007 року отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на першу дитину за місцем роботи. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 року № 32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку:» та наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 січня 2007 року № 32 «Про деякі питання виплати допомоги при народженні дитини та по догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам», документи позивача для продовження виплати допомоги з 01.04.2007 року по 09.10.2009 року були передані до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, де позивач перебуває на обліку як одержувач вказаної допомоги на першу дитину з 01,04.2007 року по 09.10.2009 року та на другу дитину з 04.12.2008 року по 03.10.2011 року. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлений ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Відповідно до ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 року № 32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась ОСОБА_1 з 01 квітня 2007 року управлінням праці за рахунок субвенції з державного бюджету, яке залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України. Статтею 95 Конституції України зазначається, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Будь-які зобовязання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних асигнувань або ж перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та Законом України про державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобовязаннями та не можуть здійснюватися. На 2008 рік підстав для перерахнку допомоги немає. Крім того, позивачкою пропущений строк звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09 жовтня 2006 року народила сина ОСОБА_1 ОСОБА_2, а 03 жовтня 2008 року дочку ОСОБА_1 ОСОБА_3 та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Харківського району як одержувач допомоги по догляду за дитиною до трьох років на першу дитину з 01.04.2007 року по 09.10.2009 року та на другу дитину з 04.12.2008 року по 03.10.2011 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, АДРЕСА_1, перебувала на обліку в управління як особа застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування та отримувала допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_1 ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного віку до 31 березня 2007 року у розмірі 122,44 грн., щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначена і виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років відповідно до п. 7-11 Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №13 від 11.01.2007 р. Отже, позивач є особою, застраховано в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідно до визначення термінів, які вживаються у зазначеному Законі субєктом загальнообов'язкового державного соціального страхування є застрахована особа, на користь якої здійснюється відповідне страхування.

Страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право у застрахованої особи або членів її сім»ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг.

За приписами ч. 1 ст. 35 вказаного Закону, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї такого страхового випадку, як догляд за дитиною віком до трьох років.

Статтею 43 цього Закону визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку надається застрахованій особі в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону визначено, що до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Таким чином, виходячи із системного аналізу приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», права на отримання допомоги за цим законом має особа, застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, при настанні страхового випадку. При цьому розмір такої допомоги визначається щорічно Верховною Радою України.

Між тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік дію статті 43 зупинено, та статтею 56 цього Закону встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахований осіб, у порядку, встановлено Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 року визнано неконституційним положення статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Також цим же рішенням, визнано неконституційними положення п. 7 ст. 71 вказаною Закону, в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Отже, починаючи з 9 липня 2007 р. набула чинності, як ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», так і пункт 5 Перехідних положень цього закону.

Враховуючи, що позивач, яка є застрахованою особою, народила дитину у неї настав страховий випадок у вигляді необхідності догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому, у позивача виникло право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у формі матеріального забезпечення, передбаченого ст. 43, в розмірі, визначеному п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону матеріальне забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Отже, обовязок щодо надання позивачу матеріального забезпечення у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку покладено на роботодавця за основним місцем роботи, а не на відповідача по справі.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України за №32 від 16 січня 2007 р. встановлено, що в 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям (далі - субвенція) з 1 січня 2007 р. призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України суперечить ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо порядку призначення та надання вказаних виплат застрахованої особі.

Для подолання цієї колізії необхідно виходити з приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, відповідно до яких, уразі невідповідності нормативно-правового акта закону України або іншому правовому акту, суд застосовує акт, що має вищу юридичну силу.

Виходячи із зазначеного принципу про пріоритетність законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що починаючи з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. у відповідача був відсутній обовязок по призначенню, нарахуванню та сплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, оскільки такий обовязок відповідно до ст. 50 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було покладено на роботодавця.

Таким чином, вимоги позивача про покладення на відповідача обовязку призначити та виплатити їй допомогу, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», тобто у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 13 зазначеного Закону, право на таку допомогу за цим Законом мають лише ті особи, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Позивач є застрахованою особою, у звязку з чим у неї відсутнє право на отримання допомоги відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

При нарахуванні та виплаті такої допомоги у 2008 році необхідно керуватися приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Відповідно до пункту 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»», до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» внесено зміни та виключено слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування". Цей закон набув чинності з 1 січня 2008 р.

Отже, з цього часу право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» набули, як застраховані особи, так і особи, які незастраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, пунктом 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»», внесено зміни до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». За новою редакцією цієї норми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї 4 розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп/08 від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1- 4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет

України), положення п. 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»» неконституційним не визнавалось.

Таким чином, відповідач, здійснивши у зазначений період, виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції закону від 28.12.2007 р., правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.

Тому в цілому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 9, 11, 71, 86, ч.2 ст. 100, 161-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, Порядком призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №13 від 11.01.2007 р., Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», , постановою Кабінету Міністрів України за №32 від 16 січня 2007 р., рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6- рп/2007, ст.ст. 10-15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми , Законом України від 28.12.2007р. № 107-VI Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів», рішенням Конституційного суду України №10-рп/08 від 22.05.2008 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації - відмовити повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 18 травня 2010 року.

Суддя О.М. Пілюгіна