Справа № 148/4140/13-а
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/4140/13-а
Провадження №6-а/148/9/18
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2013 Тульчинським районним судом Вінницької області винесена постанова по справі за його позовом до Управління ПФУ України у Тульчинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії. Про дану постанову йому стало відомо лише в січні 2014, коли вона йому прийшла по почті. При зверненні з даною постановою до Управління ПФУ України у Тульчинському районі Вінницької області йому повідомили, що нарахувань та виплат вони не здійснюють, так як вони подали апеляційну скаргу на дану постанову і сказали чекати відповіді. Враховуючи його пенсійний вік, він очікував отримати копію рішення поштою, тому тривалий час не звертався до суду та не знав про результат розгляду по апеляційній скарзі. Почувши, що сусіди їдуть до суду за копіями рішень та пред'являють їх до ДВС м.Вінниця, він 12.03.2018 написав заяву про надання йому виконавчого лита по справі, який він отримав в той самий день, однак в ньому був пропущений строк його пред'явлення до виконання.

В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить поновити йому строк для предявлення виконавчого листа по справі №148/4140/13-а до виконання.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просять заяву задовольнити.

Боржник - представник Тульчинського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області в судове засідання не з'явилася. Направила суду відзив на заяву, в якому зазначає, що вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими, оскільки ним не надано необхідних, належних та допустимих доказів поважності пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Просить розгляд справи провести без її участі і відмовити в задоволенні заяви.

Згідно вимог ч.3. ст.376 КАС України, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ознайомившись з заявою, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.12.2013 по справі №148/4140/13-а (а.с.15-17) позовні вимоги ОСОБА_1 до управління ПФУ у Тульчинському районі Вінницької області про визнання їх дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати додаткової пенсії та підвищення до пенсії протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та підвищення до пенсії задоволено частково.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 (а.с.25), постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.12.2013 - залишено без змін.

12.03.2018 за заявою ОСОБА_1 (а.с.29) йому було видано виконавчий лист по справі №148/4140/13-а.

15.03.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області вищевказаний виконавчий лист було повернуто ОСОБА_1 без прийняття його до виконання, оскільки строк пред'явлення виконавчих документів даної категорії до виконання становить три роки з наступного дня набрання рішенням законної сили.

Вважаючи своє право на пред'явлення виконавчого листа до виконання, передбачене законодавством, порушеним, стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено у новій редакції.

Відповідно до підпункту 18.2 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (із змінами) (далі - Закон № 1404-VIII), стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону № 1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Частинами 1-2 ст.12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в ч.1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як вбачається з копії виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 12.03.2018 по справі №148/4140/13-а (а.с.35), постанова суду набула законної сили 09.12.2014, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - 09.12.2017.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що строк для предявлення виконавчого документа до виконання ним пропущено, оскільки він через свій пенсійний вік очікував отримати копію рішення поштою, тому тривалий час не звертався до суду та не знав про результат розгляду по апеляційній скарзі.

Разом з тим, суд не вважає вказану стягувачем причину пропуску для пред'явлення виконавчого листа до виконання поважною та такою, що об'єктивно унеможливлювала або ускладнювала вчинення певної процесуальної дії у визначений строк. Так, на момент розгляду його справи, а саме 2014 року, діяла попередня редакція КАС України (до 15.12.2017), згідно норм ст.258 якої, було передбачено, що за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. А тому, відповідно, ОСОБА_1 мав право на протязі трьох років, починаючи з дня набрання постанови суду законної сили, а саме з 09.12.2014, звернутися до суду з відповідною заявою. Як вбачається з матеріалів справи з даною заявою він звернувся до суду лише 12.03.2018, тобто після закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, на протязі трьох років нічого не заважало останньому реалізувати його захищене судом право на отримання виконавчого листа та копії постанови.

Належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем та ййого представником суду не надано, також вони відсутні в матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення зазначеної заяви та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 12 Законом України "Про виконавче провадження", ст. 376 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного судупротягом п'ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 12.04.2018.

Суддя: