Справа № 824/179/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/179/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС України в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 25000,00 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтуванні позовних вимог, податковий орган зазначає, що станом на 25.01.2018 р. за позивачем рахується заборгованість з транспортного податку в сумі 25000 грн, яка підлягає примусовому стягненню.

19.12.2017 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження по справі та направлено її копію відповідачу. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу, в разі заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у п'ятиденний строк з моменту одержання даної ухвали подати до суду заяву із запереченнями проти такого розгляду. Також запропоновано відповідачу, в разі заперечення проти позову, подати у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання даної ухвали відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування безпосередньо до канцелярії суду. Крім того, роз'яснено, що у випадку неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа буде розглянута за наявними у ній матеріалами в межах строку, визначеного частиною 2 статті 263 КАС України.

Поштове повідомлення адресоване відповідачу 14.03.2018 року повернулось з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 8, 11 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач повідомлений належним чином про поданий позов та розгляд справи в порядку спрощеного провадження 14.03.2018 року.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно до відомостей про платників транспортного податку від 31.12.2017 р., володіє на праві приватної власності автомобілем марки «Mercedes» GLE4004MATIC 2016 року випуску з об'ємом двигуна 3000 куб. см., дата здійснення реєстраційної дії - 13.12.2016 року. (а.с. 12, 26).

Згідно інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.07.2016 р. щодо переліку легкових автомобілів середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 р., включено автомобіль марки «Mercedes» GLE4004MATIC до 1 року випуску з об'ємом двигуна 3000 куб. см. (а.с. 16-22).

На підставі вказаної інформації, 30.06.2017 р. позивачем сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №6552-13, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн, яке направлене на адресу реєстрації відповідача. (а.с. 15).

Крім того, на адресу відповідача направлялась податкова вимога форми "Ф" №431-17 від 31.10.2017 р. про сплату податкового боргу в сумі 25000 гривень. (а.с. 14).

Заборгованість відповідача по транспортному податку з фізичних осіб на суму 25000 грн підтверджується розрахунком суми податкового боргу станом на 25.01.2018 року. (а.с. 9-11).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Статтею 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України 267.1.1. платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, що діяла на день виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. №66 (далі - Постанова №66) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач. Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивач з 13.12.2016 є власником автомобіля марки «Mercedes» GLE4004MATIC 2016 року випуску з об'ємом двигуна 3000 куб. см., середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи рік випуску та середньоринкову вартість вказаного легкового автомобіля, він є об'єктом оподаткування транспортним податком, у зв'язку чим, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №6552-13 від 30.06.2017 р. на суму 25000 гривень.

Крім того, податковим органом, з метою погашення податкового боргу, на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" №431-17 від 31.10.2017 р., що підтверджується корінцем податкової вимоги.

Як вбачається із обставин справи, вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалося, а визначена сума податкового зобов'язання сплачена добровільно не була.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Враховуючи зазначені положення закону та зважаючи на те, що станом на день розгляду справи у відповідача наявний податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн, який виник в результаті не сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 263 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1, місце проживання: 60222, АДРЕСА_1) податковий борг з транспортного податку за 2017 звітний період в сумі 25000,00 грн до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя Т.М. Брезіна