Справа № 813/3632/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/11404/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Запотічного І.І., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 813/3632/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестпласт" до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено частково. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року про забезпечення доказів у справі № 813/3632/17 скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестпласт" про забезпечення доказів відмовлено.

06.03.2018 ПАТ "Сбербанк" звернулась до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявою про прийняття додаткового судового рішення у справі № 813/3632/17 щодо стягнення на користь ПАТ "Сбербанк" судових витрат.

За правилами частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за подання апеляційної скарги ПАТ «Сбербанк» було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №77388467 від 01.11.2017. При цьому, ПАТ «Сбербанк» оскаржував ухвалу суду першої про забезпечення доказів у справі №813/3632/17 у справі за адміністративним позовом ТОВ "Укрінвестпласт" до Залізничного відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення доказів Львівським апеляційним адміністративним судом 15 січня 2018 року винесено постанову, якою апеляційну скаргу ПАТ "Сбербанк" задоволено частково. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2017 про забезпечення доказів у справі № 813/3632/17 скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Укрінвестпласт" про забезпечення доказів відмовлено.

З врахуванням положень пп. «в» п.4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 надано роз'яснення щодо застосування норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 10 ст. 139 КАС України).

Згідно ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З системного аналізу положень статті 139 КАС України слідує, що розподіл судових витрат може бути проведено лише у випадку вирішення спору по суті позовних вимог.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції при прийнятті 15 січня 2018 року постанови не вирішувалось питання по суті позовних вимог, отже і відсутні підстави щодо застосування положень статті 139 КАС України щодо розподілу судових витрат.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткової постанови відсутні, тому заява ПАТ «Сбербанк» про винесення додаткової постанови задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 229, 252, 325, 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.І. Запотічний

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення складено 13.04.2018.