Справа № 335/880/18
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/880/18 2-а/335/131/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Багнюк Руслана Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Багнюк Руслана Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

08.01.2018 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 257937 за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225,00 грн. за порушення правил зупинки. Так, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 здійснив зупинку менше 10 метрів від перехрестя, а саме 8 метрів, чим порушив п.15.9.г. ПДР України.

Позивач з постановою не згоден, вважає, що вона є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням вимог чинного законодавства, через що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали на підставах, викладених у адміністративному позові, просять суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання відповідачі не з'явилися, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судові засідання не надали, повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 08.01.2018 року серії ЕАА № 257937 у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 08.01.2018 року здійснив зупинку менше 10 метрів від перехрестя, а саме 8 метрів, чим порушив п.15.9.г. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст 122 КУпАП.

Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 257937 від 08.01.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.01.2018 року не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 порушив заборони зупинки на перехресті, передбачені законом, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

При цьому, встановлено, що вимірювання розташування вказаного автомобіля у присутності водія ОСОБА_1 не здійснювалось та ним заперечується.

Так, згідно розрахунку позивача вбачається, що він міг здійснити зупинку біля земельної ділянки між перехрестями не порушуючи вищезазначених ПДД України, що підтверджується розрахунком та фотознімками, на яких зображено місце розташування автомобіля та самого перехрестя.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив п. 15.9.г. ПДР України.

Відтак, оскільки, не встановлено порушень в діях водія ОСОБА_1, а отже постанова серії ЕАА № 257937 від 08.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення на позивача - підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, відповідачем зібрано не було та суду не надано, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 77, 241-246 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Багнюк Руслана Сергійовича (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №257937 від 08 січня 2018 року, складену інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Запоріжжя лейтенантом поліції Багнюк Русланом Сергійовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.

Повне судове рішення проголошено та складено 10.04.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І.А.Крамаренко