Справа № 554/9199/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.02.2018 Справа № 554/9199/17

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
7 лютого 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді Савченка А. Г.
при секретарі Гречка Є. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві з участю учасників судового провадження: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Козир Л. М. адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов`язаний вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог та стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
21.11.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та виплату грошової допомоги, в якому просив:

- визнати протиправним дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови зарахувати йому до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги період навчання в клінічній ординатурі з 01.09.1986 по 01.09.1988 та період проходження військової служби з 10.05.1982 по 14.10.1983.

- зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу що дає право на пенсію за вислугою років та на отримання грошової допомоги період навчання в клінічній ординатурі з 01.09.1986 по 01.09.1988 та період проходження військової служби з 10.05.1982 по 14.10.1983 та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, що передбачено п.7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 26.05.2017 він являється пенсіонером за віком.

Відповідно до пункту 7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, за умови, що вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення.

Полтавським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області йому було відмовлено в виплаті даної грошової допомоги, так як до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги було зараховано тільки 33 роки 01 місяць 23 дні, та не включено період перебування його в клінічній ординатурі з 01.09.1986 року по 01.09.1988, тобто 2 роки, та період перебування на військовій службі з 10.05.1982 року по 14.10.1983, так як відповідач вважає, що дані посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.

Згідно з позовною заявою та поясненням позивача в суді він навчався в спеціальній клінічній ординатурі Київського медичного інституту, яка базувалась на кафедрі психіатрії Київської міської клінічної психіатричної лікарні № 21 імені академіка Павлова, де виконував лікувально-діагностичну роботу у відділенні в обсязі 25% від розрахункової норми навантаження лікаря відповідної спеціальності. Це, на їх переконання, свідчить про те, що позивач, навчаючись в клінічній ординатурі, працював у відділенні на посаді лікаря-психіатра, тобто являвся працівником охорони здоров`я.

Дана клінічна ординатура була створена на базі діючого лікувального закладу, де він надавав лікувальні послуги населенню, займався безпосередньо охороною здоров`я, а тому має право на те, щоб час перебування його в клінічній ординатурі був зарахований в страховий стаж для виплати грошової допомоги.

Він також вважає, що згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу зараховується також військова служба, що передбачено також і статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю.

На думку позивача, відповідач протиправно відмовляє йому у зарахуванні до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги період навчання в клінічній ординатурі з 01.09.1986 по 01.09.1988 та період проходження військової служби з 10.05.1982 по 14.10.1983.

07.02.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволені позову. На думку відповідача, Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191, передбачено, що до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах і установах державної та комунальної власності на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.

Відповідно до Положення про клінічну ординатуру, затвердженого Наказом МОЗ України від 29.01.1998 р. № 12:

клінічні ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів спеціалістів з певного фаху, зокрема, у клінічних науково-дослідних інститутах;

клінічні ординатури в межах робочого часу виконують лікувально-діагностичну роботу в профільних відділеннях, на яких базується клініка, в обсязі 25% від розрахункової норми навантаження лікаря відповідної спеціальності, що передбачається індивідуальними планами їх підготовки;

термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу роботи за фахом.

Відтак, на думку відповідача, підстав для зарахування до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, періоду навчання ОСОБА_2 в клінічній ординатурі немає.

Щодо зарахування до спеціального стажу позивача проходження ним військової служби, відповідач зазначає, що згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується військова служба.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Якщо військовослужбовці проходять військову службу в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України на посадах лікарів та середнього медичного персоналу, тобто на посадах, які передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909, таке проходження військовослужбовцями військової служби можна зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Однак, на думку відповідача, за наявними в матеріалах пенсійної справи позивача документами, підтверджено стаж його роботи в закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми класності, що враховується для призначення грошової допомоги, становить 33 роки 01 місяць 23 дні, що не дає можливості призначити йому грошову допомогу відповідно до п. 7 -1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач та його представник в суді наполягали на задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, для участі в ньому не з`явився, заяви про відкладення розгляду або розгляд справи без його участі не подав, в зв`язку з чим суд визнав причину неявки відповідача неповажною та розглянув справу без його участі.

Обставини справи встановлені судом
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, якому призначена та щомісячно виплачується пенсія.

11.07.2017 та 25.10.2017 позивач звернувся з заявами до начальника Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_3 з вимогою про зарахування в спеціальний стаж періодів його навчання в клінічній ординатурі з 01.09.1986 по 01.09.1988 та проходження військової служби з 10.05.1982 по 14.10.1983 (а. с. 12, 13).

Листом від 09.11.2017 за № 599/3-14/2 Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило позивача, що стаж його роботи в закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності, що враховується для призначення грошової допомоги, становить 33 роки 01 місяць 23 дні, що не дає можливості призначити йому грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 14, 15-16).

Оцінюючи встановлені обставини, суд враховує показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які під час допиту в суді показали, що в 1982-1983 роках позивач проходив військову службу в Збройних Силах СРСР в 408 Окружному військовому госпіталі, де вони на той час також працювали, в якості військового лікаря.

Відповідно до військового квитка позивача та довідки Полтавського об`єднаного військового комісаріату від 01.08.2017 № 5/2496 він в період з 10.05.1982 по 14.10.1983 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах СРСР (а. с. 8, 9).

Згідно Атестаційного листа ОСОБА_1 закінчив Полтавський медичний стоматологічний інститут лікувальний факультет в 1980 році, диплом НОМЕР_1 , є придатним до військової служби та проходив її в період з 10.05.1982 по 14.10.1983 в Збройних Силах СРСР (а. с.10).

Відповідно до ксерокопії трудової книжки позивач працював в клінічній ординатурі на кафедрі психіатрії з 01.09.1986 по 01.09.1988.

Джерела права й акти їх застосування
Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, які працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, пункт 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень якого встановлює, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, і які працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах та мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, за умови, що вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» безпосередньо охорону здоров`я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров`я.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 (далі Постанова № 909) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники закладів охорони здоров`я, зокрема лікарі та середній медичний персонал, в тому числі і військових медичних закладів.

Відповідно до Постанови № 909 та Положення про Міністерство оборони України, яке затвердженого Указом Президента України від 06.04. 2011 р. № 406/2011, наказом Міністра оборони України від 18.12.2013 № 871 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, робота на медичних посадах в яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно Положення про клінічну ординатуру, затвердженого Наказом МОЗ України від 29.01.1998 р. № 12:

клінічні ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів спеціалістів з певного фаху, зокрема, у клінічних науково-дослідних інститутах;

клінічні ординатури в межах робочого часу виконують лікувально-діагностичну роботу в профільних відділеннях, на яких базується клініка, в обсязі 25% від розрахункової норми навантаження лікаря відповідної спеціальності, що передбачається індивідуальними планами їх підготовки;

термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу роботи за фахом.

Відповідно до пп. «в» і «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також:

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби ;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю.

Висновки за результатами розгляду справи
Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач в поданому ним відзиві на позов не спростував правомірності вимог позивача, а також тверджень останнього про протиправність його бездіяльності в питаннях, що стосуються зарахування до його трудового стажу періодів навчання в клінічній ординатурі та проходження військової служби.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні, а дії відповідача вчинені не відповідно до наданих йому повноважень.
Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Так як позивач являється інвалідом 2 групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 241-243, 246, 250-251 КАС України, суд,
в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги період навчання в клінічній ордирнатурі з 1 вересня 1986 року по 1 вересня 1988 року та період проходження військової служби з 10 травня 1982 року по 14 жовтня 1983 року.
Зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу що дає право на пенсію за вислугою років та на отримання грошової допомоги період навчання в клінічній ордирнатурі з 1 вересня 1986 року по 1 вересня 1988 року та період проходження військової служби з 10 травня 1982 року по 14 жовтня 1983 року та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, що передбачено п.7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення виготовлений 13 лютого 2018 року.
Суддя А. Г. Савченко