Справа № 766/17455/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/17455/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Хайдарова І.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції у м.Херсоні старшого лейтенанта поліції Косарєва Олексія Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Херсоні про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до інспектора патрульної поліції роти №4 УПП у м.Херсоні старшого лейтенанта поліції Косарєва О.М., третя особа УПП у м.Херсоні, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції роти №4 УПП в м.Херсоні старшого лейтенанта поліції Косарєва О.М. від 1.10.2017р. серії БР №764397 про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 та ч.3 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 1.10.2017р. інспектором патрульної поліції роти №4 УПП у м.Херсоні старшим лейтенантом поліції Косарєвим О.М. винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.3 ст.126 КУпАП, а саме за рух транспортним засобом з вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби та за керування транспортним засобом особою, яка не мала права на таке керування, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн..

Позивачка вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ч.3 ст.126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а постанова серії БР №764397 від 1.10.2017р. винесена з порушенням прав позивачки та чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2018р.у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції роти №4 УПП у м.Херсоні старший лейтенант поліції Косарєв О.М. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, а тому притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_2 1.10.2017р. о 21:45год., керуючи транспортним засобом «SubaruOutback», д/н НОМЕР_1, рухалась по проспекту Ушакова в м.Херсоні з вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби та при перевірці документів встановлено, що вона не мала права керувати ТЗ, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 та ч.3 ст.126 КУпАП.

Внаслідок чого, інспектором поліції Косарєвим О.М. винесено постанову серії БР №764397 від 1.10.2017р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.3 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн..

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, судова колегія виходить з наступного.

За правилами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п.1 ст.247 КУпАП встановлено, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Виходячи зі ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція діє виключно на підставах, умежах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У ст.62 ЗУ «Про Національну поліцію» закріплено гарантії професійної діяльності поліцейського, а саме: поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Статтею 23 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні ПДР, відповідальність за які передбачена зокрема ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.126 КУпАП виноситься на місцем вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Отже, апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено під час розгляду апеляційної скарги, факт ненадання ОСОБА_2 посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу підтверджується матеріалами справи та визнано самою позивачкою в позові та в апеляційній скарзі.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, а саме із наданого УПП відеозапису, що ОСОБА_2 дійсно в темну пору доби рухалася на автомобілі з вимкненими фарами ближнього світла, окрім того на вимогу інспектора поліції пред'явити посвідчення водія ОСОБА_2 надала тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, який був виданий ще у 2014р., на що позивачка надала пояснення про те, що оскільки тривають суди з приводу ДТП за її участю вона не може повернути собі водійське посвідчення.

Приписами ч.5 Постанови КМУ за №1086 від 12.12.2008р. «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення» встановлено, у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Окрім того, відповідно до ч.6 вище вказаного Порядку тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві за заявою водія у разі, коли суд не прийняв у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або не розглянув у встановлений законом строк справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки інспектор УПП при складанні постанови про адміністративне правопорушення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2018р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

В.Л.Романішин