Справа № 643/5010/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року

Київ

справа №643/5010/16-а

адміністративне провадження №К/9901/7875/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у письмовому провадженні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року (судді Любчич Л.В., Сіренко О.І., Спаскін О.А.) у справі № 643/5010/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління ПФУ, в якому просила:

визнати протиправним та нечинним рішення управління ПФУ про відмову в проведені перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року № 18-705;

зобов'язати управління ПФУ провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року відповідно до довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року за № 18-705, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

5 травня 2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила суд:

визнати протиправним та нечинним рішення управління ПФУ про відмову у проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугу років на підставі довідки про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області від 15 грудня 2015 року за № 18-705;

скасувати рішення управління ПФУ, викладене у протоколі від 04 січня 2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугою років згідно зі статтею 501 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ);

зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 501 Закону № 1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року № 18-705, починаючи з 01 грудня 2015 року без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати.

24 травня 2016 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та в якій просила:

визнати протиправним та нечинним рішення управління ПФУ про відмову їй у відновлені пенсії з 01 червня 2015 року;

зобов'язати управління ПФУ відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1789-ХІІ з 01 червня 2015 року та здійснити відповідні виплати.

Московський районний суд м. Харкова постановою від 01 червня 2016 року задовольнив позов ОСОБА_1 в редакції поданої нею заяви про уточнення позовних вимог від 24 травня 2016 року: визнав протиправним та недійсним рішення управління ПФУ про відмову ОСОБА_1 у відновленні пенсії з 01 червня 2015 року; зобов'язав управління ПФУ відновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1789-ХІІ з 01 червня 2015 року та здійснити відповідні виплати.

07 липня 2016 року позивач звернулася до суду першої інстанції із заявою про прийняття додаткової постанови, в якій зазначила, що суд не прийняв рішення щодо позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення управління ПФУ про відмову в проведені перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року № 18-705, та зобов'язання управління ПФУ провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року відповідно до довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року за № 18-705, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати та здійснити відповідні виплати, хоча в мотивувальній частині даного рішення зазначено про обґрунтованість позову та можливості його задоволення, а також в резолютивній частині судом зазначено, що позов задоволено і нічого не зазначено про відмову в задоволенні позовних вимог до управління ПФУ про проведення перерахунку та здійснення відповідних виплат, що, на думку позивача, свідчить про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Московський районний суд м. Харкова постановою від 26 липня 2016 року ухвалив додаткове рішення про задоволення позову в повному обсязі:

визнав протиправним та недійсним рішення управління ПФУ про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку розміру пенсії за вислугу років на підставі довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, виданої прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року за № 18-705;

скасував рішення управління ПФУ відповідно до протоколу від 04 січня 2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугою років згідно зі 501 Закону № 1789-ХІІ;

зобов'язав відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 501 Закону № 1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, згідно з довідкою про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року, яка видана прокуратурою Харківської області 15 грудня 2015 року за № 18-705, починаючи з 01 грудня 2015 року без обмеження максимального розміру та здійснити відповідні виплати.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 24 жовтня 2016 року постанову суду першої інстанції від 26 липня 2016 року скасував та прийняв нову постанову про відмову в задоволенні заяви позивача про винесення додаткової постанови.

Таке рішення апеляційний суд аргументував тим, що як убачається з рішення суду першої інстанції цей суд розглянув вимоги позивача в редакції її заяви про уточнення позовних вимог від 24 травня 2016 року. Враховуючи положення статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час ухвалення оскарженого рішення; далі - КАС) та обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав в суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_1 не погодилася із таким рішенням суду апеляційної інстанції і звернулася із касаційною скаргою про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції від 26 липня 2016 року. Позивач вважає, що суд першої інстанції розглянув усі заявлені нею позовні вимоги і позов задовольнив повністю, а не частково, про що свідчить його зміст. Зазначає також, що суд апеляційної інстанції з огляду на зазначене ним твердження, що суд першої інстанції не досліджував спірні вимоги, не міг задовольнити апеляційну скаргу відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Указує на недопущення звуження змісту та обсягу соціальних гарантій громадян.

Управління ПФУ в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити без змін постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року як таку, що ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Верховний Суд переглянув рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 168 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись положеннями цієї норми ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про прийняття додаткової постанови, в якій зазначила, що суд не прийняв рішення щодо частини заявлених нею позовних вимог.

Проте суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що зі змісту постанови Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року вбачається, що цей суд розглянув уточнені вимоги позивача від 24 травня 2016 року (щодо визнання протиправним та нечинним рішення управління ПФУ про відмову їй у відновлені пенсії з 01 червня 2015 року; зобов'язання управління ПФУ відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1789-ХІІ з 01 червня 2015 року та здійснити відповідні виплати), тобто позовні вимоги, обсяг, межі та предмет дослідження яких визначила позивачка. Свідченням цього є нормативне регулювання спірних відносин, яке наведено в рішенні суду першої інстанції, і безпосередньо резолютивна частина судового рішення. Тому у розумінні положень статті 168 КАС не існувало підстав та передумов для ухвалення додаткового рішення щодо частини вимог, які фактично не були предметом дослідження цього суду.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції попри наведення в мотивувальній частині рішення історії всіх заявлених позивачкою вимог прийняв рішення саме щодо тих, які позивачка вважала актуальними і сформулювала у поданій в часі останній заяві про уточнення позивних вимог.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко