Справа № 226/1374/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №226/1374/16-а

адміністративне провадження №К/9901/22817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (головуючий суддя Васильєва І.А., судді: Василенко Л.А., Гайдар А.В.) у справі №226/1374/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі - відповідач, пенсійний орган), в якому просила визнати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі від 05 липня 2016 року № 148588 протиправним; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові провести перерахунок пенсії позивачу з 1 травня 2016 року з урахуванням в повному обсязі довідки за формою № 15-1 від 21 червня 2016 року № 5979/04 та довідки за формою № 5-1 від 29 червня 2016 року № 6255/04 із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії - 84 % (відсотки) від суми заробітної плати.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що такі складові заробітної плати як надбавки, премії, премії до державних і професійних свят та ювілейних дат, а також «інші виплати», з яких сплачувався збір на обов'язкове державне страхування повинні враховуватися в заробіток (дохід) для обчислення пенсії. Крім того, з травня 2016 року було здійснено підвищення розміру заробітної плати державного службовця, у зв'язку з чим відповідач повинен провести їй перерахунок пенсії з 1 травня 2016 року з урахуванням у повному обсязі наданих довідок та загального проценту розрахунку пенсії - 84% від суми заробітної плати.

Постановою Димитрівського міського суду Донецької області від 8 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області № 148588 від 05.07.2016р. про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області здійснити ОСОБА_1 з 1 травня 2016 року перерахунок її пенсії на підставі довідок за формою № 15-1 від 21.06.2016 року № 5979/04 та за формою № 5-1 від 29.06.2016 року № 6255/04 з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 84% від суми заробітної плати.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову в позові.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю у позивача права на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим службовцям, оскільки на час звернення з заявою про перерахунок пенсії положення стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, тому у відповідача відсутні підстави для їх застосування, а саме для здійснення перерахунку пенсії на підставі вказаної норми. Також суд зазначив про відсутність підстав для зобов'язання здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки за формою № 5-1 від 29 червня 2016 року № 6255/04 з тих підстав, що як встановлено судом апеляційної інстанції позивач вже реалізувала своє право на перерахунок пенсії з урахуванням вказаних у цій довідки сум за період з грудня 2008 року по листопад 2010 року, які просить включити знов для перерахунку пенсії. Позивачу вже був здійснений перерахунок пенсії на підставі постанови Димитрівського міського суду Донецької області від 28 серпня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року по справі №226/2255/13-а де позивач зверталась з заявою про перерахунок пенсії з 01 жовтня 2010 року по заробітній платі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів населення на підставі довідки управління від 25 липня 2013 року № 9826/05.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії. Скаржник, з посиланням на положення ст.22, ст.58 Конституції України, вказує на те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. З цих підстав, позивач зазначає про те, що її право на перерахунок пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. Також зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для зобов'язання здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки за формою № 5-1 від 29 червня 2016 року №6255/04, оскільки предметом спору у цій справі є включення до складу заробітної плати «інших виплат».

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року визначалися Законом №3723-ХІІ. Зокрема, відповідно до статті 37 цього Закону позивачу у цій справі призначено пенсію.

Щодо вимог про здійснення перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим службовцям, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Частина перша статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови КМУ №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови КМУ № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови КМУ № 865).

Постановою № 1013, якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року, пункт 4 постанови КМУ № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова КМУ № 1013 не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 року по 1 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Натомість у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування Постанови № 1013, якою пункт 4 постанови КМУ № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, враховуючи, що законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, ст..22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст.22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку наділення в установленому порядку Кабінету Міністрів України повноваженнями щодо встановлення умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям, не є свідченням звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод вказаних осіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним рішення відвідача та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові провести перерахунок пенсії позивачу з 1 травня 2016 року з урахуванням в повному обсязі довідки за формою № 15-1 від 21 червня 2016 року №5979/04.

2. Щодо вимог про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням довідки за формою №5-1 від 29 червня 2016 року №6255/04, в якій вказано надбавки, премії, премії до державних і професійних свят та ювілейних дат, а також «інші виплати».

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд апеляційної інстанції послався на наявність постанови Димитрівського міського суду Донецької області від 28 серпня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року по справі №226/2255/13-а, відповідно до яких позивач вже реалізувала своє право на перерахунок пенсії з урахуванням вказаних у цій довідки сум за період з грудня 2008 року по листопад 2010 року, які просить включити знов для перерахунку пенсії.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні вказані рішення судів, як відсутня і довідка, на підставі якої судами зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність висновків суду в цій частині. Тим більш, у касаційній скарзі позивач зазначає, що у наданій довідці за формою №5-1 від 29 червня 2016 року №6255/04 зазначено інші складові, які не були предметом спору.

Про вказані обставини позивач вказувала і у позові, зазначивши, що у справі №226/2255/13-а вимоги стосувалися індексації та одноразових допомог, а в цій справі вимоги включають і надбавки, премії тощо.

Вказані обставини є істотними для вирішення позовних вимог в цій частині.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості згідно частини другої статті 341 КАС України встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до частини четвертої наведеної статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, зокрема, не встановив обставин, які можуть мати значення для правильного вирішення справи та встановив обставини, які не підтверджені належними і допустимими доказами, у зв'язку з чим справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення пенсійного органу та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії з урахуванням складових, визначених в довідці від 29 червня 2016 року №6255/04.

Під час нового розгляду справи суду слід на підставі належних та допустимих доказів встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині. При цьому, слід надати правову оцінку, чи направлений позов в цій частині на відновлення прав, порушених при призначенні пенсії, чи має на меті перерахунок в розумінні ст.37-1 Закону №3723, а також перевірити, які із складових заробітної плати позивача, що вказані у довідці №6255/04, не були враховані при обрахунку її пенсії, і з урахуванням цього вирішити спір.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі №226/1374/16-а в частині відмови в задоволенні позову про перерахунок пенсії з урахуванням в повному обсязі довідки за формою №5-1 від 29 червня 2016 року №6255/04 - скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі №226/1374/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду