Справа № 344/8843/17
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8843/17
Провадження № 2-а/344/249/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2017 року серії БР № 706646 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню, оскільки 05.07.2017 року, приблизно о 14 год. 40 хв. він рухався на своєму автомобілі Тойота, д.р.н. АТ 3999 ВА у м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, направляючись в управління поліції, для заміни пошкодженого номерного знака його автомобіля, де його зупинив інспектор патрульної поліції. При предявленні на вимогу інспектора документів, він виявив, що випадково забув вдома посвідчення водія. Він тут же зателефонував дружині, яка сфотографувала посвідчення та відправила на його номер телефону по програмі «Viber». Відповідач перевірив дані його посвідчення по базі даних, однак, не дивлячись на це, почав складати оскаржувану постанову. За цей час на місце події прибула його дружина з його посвідченням водія і він його предявив відповідачу. У відповідь на це інспектор надав йому під розписку копію постанови, яка є нечитабельною та квитанцію про сплату 425 грн. штрафу. Свої дії відповідач пояснив порушенням з боку позивача п. 2.4 ПДР України. Вважає, що відповідач у даному випадку діяв суто формально, виконуючи «норматив по виявленню правопорушень і реагуванню на них».

В судове засідання позивач не прибув, його представник подав заяву про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача не прибув в судове засідання, в матеріалах справи наявне заперечення на позов (а.с. 8-13)

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №3 УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_3 від 05.07.2017 року серії БР № 706646 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 3)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-5ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, системно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 формально вбачається вина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Проте захід стягнення, застосований до позивача постановою відповідача - інспектора роти №3 УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_3, суд вважає занадто суворим.

Дане порушення, на думку суду, є незначним, оскільки виявлене порушення не потягло і не могло потягти за собою ніяких негативних наслідків, не спричинило створення аварійної обстановки і протиставлюваних, зворотних доказів суду надано не було.

При цьому суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації, за яких формальний момент (позивач, при предявленні інспектору документів, не мав при собі посвдчення водія), не може превелювати над фактичним (позивач виявив, що забув посвідчення водія вдома, яке було згодом представлене на огляд інспектора поліції).

Суд, при вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення виходить, із вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та враховуючи обставини що помякшують відповідальність, а саме: відсутність будь-яких негативних наслідків, суд вважає за можливе і необхідне, змінити захід стягнення, що накладений постановою серії БР № 706646 від 05.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді попередження, що, в свою чергу, буде співмірним вчиненому позивачем адміністративному правопорушенню, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 286 КАС України, ст. ст. 33, 126, 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, що накладений постановою серії БР № 706646 від 05.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.