Справа № 520/1555/18
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/1555/18
Провадження № 2-а/520/286/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Інспектора роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Інспектора роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3, в якому просить суд скасувати постанову серії БР №744104 від 30 січня 2017року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі відносно нього - ОСОБА_2 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він на власному автомобілі TOYOTA COROLLA, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці Преображенській, що розташована у центрі міста ОСОБА_1. Його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитися, після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що він проїхав перехрестя вулиці Успенської на жовтий сигнал світлофора, чим нібито порушив вимоги п.п. 8.7.3.5 Правил дорожнього руху, у звязку з чим, співробітник поліції склав постанову серії БР № 744104 про притягнення його доадміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 гривен.

Зі складеною відносно нього постановою позивач не згоден, оскільки, на його думку, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а дії вчинені інспектором УПП протиправними і незаконними, а тому вказана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Так, позивач зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення та складення постанови відбувались інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, інтенсивності руху, доказів правопорушення не надано, свідків не допитано, відеозапис із фіксуванням адміністративного правопорушення відсутній.

Під час керування автомобілем, як вказує позивач, ним не було допущено порушень Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух. водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Відповідно до п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, позивач вказує, що 30 січня 2018 року, близько сьомої години сорока хвилин він на власному автомобілі TOYOTA COROLLA, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці Преображенській у бік Тираспольської площі. Враховуючи ранковий час, низьку інтенсивність руху та гарний стан дорожнього покриття, швидкість руху його автомобіля складала 45-47 кілометрів на годину. Після виїзду автомобіля на перехрестя з вулицею Успенською, на світлофорі, що встановлений на перехресті, по напрямку його руху, зелений сигнал світлофора змінився на жовтий.

У відповідності до наведених вище правил, як зазначає позивач, та переконавшись у цілковитій безпеці, як для себе, так і для інших учасників дорожнього руху, він перетнув перехрестя на жовтий колір світлофора, в момент загоряння жовтого сигналу світлофора він вже знаходився на перехресті і не бачив жодного розвитку подій, у межах правил дорожнього руху, крім того, як склалось.

Позивач вказує, що перетнувши перехрестя, він побачив, що його починає наздоганяти автомобіль поліції, який виїхав за ним з вулиці Успенської, тобто інспектор, що склав постанову про нібито скоєне правопорушення, не міг бачити повної картини його перетину перехрестя, а приймаючи рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, спирався на припущення та власну слабку обізнаність щодо застосування правил дорожнього руху.

Також позивач зауважує, що інспектор Олійник С.В. не надав йому будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУнАП, на основі яких можливо було достовірно встановити наявність адміністративного правопорушення та його винність у скоєнні саме цього адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою суддіКиївського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 12.02.2018року адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було залишено без руху.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 09.03.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні 06.04.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 06.04.2018року позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 06.04.2018року не зявився, однак 02.04.2018року надіслав на адресу суду відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.1.9, п.2.3, п.8.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001року, ч.2 ст.122, ч.2 та ч.4, ч.5 ст.258, ст. 251 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС №1395 від 07.11.2015року.

Крім того, відповідач зазначив про те, що на момент притягнення ОСОБА_2 до встановленої законом адміністративної відповідальності, інспектор патрульної поліції мав в наявності відеозапис зафіксованого правопорушення, однак, враховуючи, що позовна заява надійшла на адресу УПП у м. Одесі лише 22.03.18року, за два місяці після події, зазначений відеозапис був видалений з серверів у звязку з закінченням терміну зберігання, та надання його до суду є неможливим.

Відповідач вказує, що в обґрунтування власної правової позиції позивачем як на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і під час звернення до суду не було надано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, постанова серії БР № 7441044 від 30.01.2018р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством, а доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні та необґрунтовані.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 30.01.2018року інспектором роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №744104, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії БР №744104 від 30 січня 2018року, інспектором було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 30.01.2018року о 07 годині 40 хвилини, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA COROLLA», номерний знак НОМЕР_1, у м. Одесі по вулиці Преображенська кут вулиці Успенська, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7. ПДР передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

П. 8.7.3. ПДР передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух;зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.п. 8.10., 8.11. ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "ОСОБА_1 зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 КпАП України передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Ст. 222 КпАП України визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, за частинами першою, другою і третьою статті 122.

Ч. 4 ст. 258 КпАП України передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав суду відеозапис зафіксованого правопорушення, а навпаки, повідомив про те, що на момент притягнення ОСОБА_2 до встановленої законом адміністративної відповідальності, інспектор патрульної поліції мав в наявності відеозапис зафіксованого правопорушення, однак, враховуючи, що позовна заява надійшла на адресу УПП у м. Одесі лише 22.03.18року, за два місяці після події, зазначений відеозапис був видалений з серверів у звязку з закінченням терміну зберігання, та надання його до суду є неможливим.

Таким чином, суд не має можливості пересвідчитися в тому, чи дійсно ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA COROLLA», номерний знак НОМЕР_1, у м. Одесі по вулиці Преображенська кут вулиці Успенська, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КпАП України.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не підтверджені посилання, зазначені у відзиві на позов, не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у звязку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова серії БР №744104від 30 січня 2017року Інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно - ОСОБА_2 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 160 - 163, 293, 295 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №744104від 30 січня 2017року Інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно - ОСОБА_2 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 11.04.2018року.

Суддя Петренко В. С.