Справа № 311/1027/18
Суддя: Задорожко Д. А.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 311/1027/18
Провадження № 2-а/311/19/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

за участі: представника позивача Крамаренко Л.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом Василівського районного відділу Управління міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, про примусове видворення іноземця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, про примусове видворення.

В позові вказано, що 24 вересня 2015 року до Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області з питання отримання правової консультативної допомоги щодо порядку перебування в Україні звернувся громадянин Узбекистану відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Ургенч Республіки Узбекистан.

Під час перевірки законності його перебування на території України було встановлено, що ОСОБА_2 прибув на територію України 13 червня 2007 року через КПП «Харків - пасажирський» з приватною метою за національним паспортом НОМЕР_1, виданому Республікою Узбекистан 01 березня 1996 року, терміном дії до 14 липня 2007 року. По закінченню терміну перебування в Україні, територію держави він не залишив, близьких родичів - громадян України не має, заходів щодо легалізації свого проживання в України не вжив за відсутності підстав подальшого перебування в Україні, жодних підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну не має.

24 вересня 2015 року за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150, у відношенні відповідача ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 111139 за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП. та було винесено постанову ПН МЗН № 111139 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен. Адміністративне стягнення відповідач виконав, сплативши штраф.

05 жовтня 2015 року, відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 4 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 Відповідач зобов'язався добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 05 листопада 2015 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_2 було роз'яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». До теперішнього часу відповідач рішення Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 05 жовтня 2015 року не виконав, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.4 ст. 46 КАС України, іноземці можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Статтею 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 прибув на територію України 13 червня 2007 року через КПП «Харків - пасажирський» з приватною метою по національному паспорту НОМЕР_1, виданому Республікою Узбекистан 01 березня 1996 року, терміном дії до 14 липня 2007 року. По закінченню терміну перебування в Україні, територію держави він не залишив, близьких родичів - громадян України не має, заходів щодо легалізації свого проживання в України не вжив за відсутності підстав подальшого перебування в Україні, жодних підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну не має (а.с.7).

Згідно п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення встановленого законодавством строку перебування на території України до 14 липня 2007 року, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 за межі України не виїхав та незаконно перебуває на території України та ухиляється від виїзду з України.

24 вересня 2015 року за порушення п.2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року №150 у відношенні громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 111139 за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП, про що свідчить додана до матеріалів справи копія вказаного протоколу (а.с.8).

Постановою ПН МЗН № 111139 від 24 вересня 2015 року, винесеною начальником Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області, на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен, що також підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення, доданою до матеріалів справи (а.с.9).

З наданої копії вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що адміністративне стягнення відповідач виконав 24 вересня 2015 року, штраф сплачено.

У відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

05 жовтня 2015 року, відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 4 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідач зобов'язався добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 05 листопада 2015 року, про що свідчить його підпис у письмових поясненнях (а.с.10).

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_2 також було роз'яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Однак, як встановлено судом, до теперішнього часу відповідач рішення Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 05 жовтня 2015 року не виконав, територію України не покинув та продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України судом не встановлено.

Таким чином, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутні законні підстави для знаходження на території України, оскільки термін перебування його на території України закінчився, у добровільному порядку відповідач не виконав рішення про його примусове повернення та не покинув територію України.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Василівського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним роз'яснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 46, 90, 229, 246, 250, 255, 288, 295, 371 ч. 2 КАС України, ст.ст. 30-32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Василівського районного відділу Управління міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, про примусове видворення іноземця, задовольнити.

Видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Республіки Узбекистан, паспорт НОМЕР_2, виданий 01 березня 1996 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко