Справа № 185/8360/17(2-а/185/449/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" квітня 2018 р. м. Дніпро справа № 185/8360/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 р. (суддя Палюх Т.Д., м. Павлоград)

у справі № 185/8360/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Половяника Олега Анатолійовича, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови, -

встановив:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора патрульної поліції командира роти 7-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Половяника Олега Анатолійовича щодо складання постанови серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу 425 грн. - незаконними;

- скасувати постанову інспектора патрульної поліції командира 7-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Половяника Олега Анатолійовича серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 р. позов задоволено, а саме:

- визнано незаконними дії інспектора патрульної поліції командира 7-ї роти батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Половяника Олега Анатолійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до постанови серії № ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року.

- скасовано постанову інспектора патрульної поліції командира 7-ї роти батальйону №3 УПП у м. Дніпрі Половяника Олега Анатолійовича серії № ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова мотивована тим, що відповідач не довів суду правомірність прийняття оскарженої постанови про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що інспектор патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. (надалі - ПДР), КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, ст. 33 КУпАП відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 213, 222, 258 КУпАП Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративний правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу скаржника без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року інспектора патрульної поліції Половяника О.А. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення, а саме накладено штраф в розмірі 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови позивач 10.10.2017 року о 15:21 год. в м.Дніпро по вул. Набережна Заводська, 21 А, керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, д.н. НОМЕР_1, здійснив рух через регульований пішохідний перехід на заборонний сигнал світлофора - поєднання червоного і жовтого сигналу, чим порушив п. 8.7.3 "є" ПДР.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які підтверджують склад правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині скасування оскарженої постанови з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Підпунктом 8.7.3 "є" ПДР передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів світлофора забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Зі змісту норм ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП колегія суддів доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем п. 8.7.3 "є" ПДР відповідачі та скаржник суду не надали.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, скаржник не довів суду правомірність прийняття інспектором патрульної поліції Половяником О.А. постанови серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову позивача в частині скасування цієї постанови.

Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції з притягнення позивача до адміністративної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Також відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III зазначеної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Отже, на підставі наведених правових норм колегія суддів доходить висновку, що вчинення інспектором патрульної поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Також колегія суддів зазначає, що під час прийняття оскарженого рішення судом першої інстанції не застосовано положення п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, яким передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду від 20 грудня 2017 р. слід скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції з притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Також в частині задоволених позовних вимог рішення суду від 20 грудня 2017 р. слід змінити, доповнивши резолютивну частину наступним змістом: "закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП".

В іншій частині рішення суду від 20 грудня 2017 р. слід залишити без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 р. у справі № 185/8360/17 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Половяника Олега Анатолійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до постанови серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Половяника Олега Анатолійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до постанови серії ЕАА № 182768 від 10.10.2017 року.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 р. у справі № 185/8360/17 в частині задоволених позовних вимог змінити, доповнивши резолютивну частину наступним змістом:

"Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов