Справа № 208/6107/16-а(2-а/208/201/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2018 року справа № 208/6107/16-а(2-а/208/201/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.,

суддів: Мельника В.В. Прокопчук Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року, (суддя суду першої інстанції Похваліта С.М.), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янське, у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом в якому просили: зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком ОСОБА_1 як не працюючому пенсіонеру з врахуванням пільгового стажу,починаючи з 25 травня 2016 року, зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком ОСОБА_2 як не працюючому пенсіонеру з врахуванням підвищення згідно ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25 травня 2016 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що до липня 2004 року позивачі проживали на території України у АДРЕСА_1, надалі виїхали на постійне місце проживання до США. 25.05.2016 року позивачі особисто звернулись до відповідача із заявами про призначення пенсій за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішеннями від 25.05.2016 року відповідач відмовив позивачам в призначені пенсій з огляду на те, що до пенсійного органу позивачі не надали документу, що засвідчує місце їх проживання в Україні. Позивачі вважають такі відмови в призначенні їм пенсії протиправними, та зазначають, що оскільки вони працювали та сплачували на території України страхові внески, мають право на призначення та виплату їм пенсії незалежно від місця проживання.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зобов'язано відповідача призначити позивачам пенсію за віком ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру з врахуванням пільгового стажу, починаючи з 25 травня 2016 року, зобов'язано відповідача призначити пенсію ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру з врахуванням підвищення згідно ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25 травня 2016 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення допустив порушення норм матеріального права, а саме п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають на обліку в управлінні ПФУ, звернулись 25.05.2016 року до управління про призначення пенсії за віком з 25.05.2016 року. Разом з заявами про призначення пенсії позивачі не надали документу, що засвідчує місце їх проживання, вказане унеможливлює призначення пенсії відповідно до Закону. Відповідач зазначає, що ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено можливості пенсійного забезпечення громадян України, які мешкають за кордоном та виїхали на постійне місце проживання до США. Між Урядом України та Урядом США не укладено міжнародних договорів щодо пенсійного забезпечення громадян України, які постійно проживають на території США.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2004 року виїхали до Сполучених Штатів Америки та постійно проживають в АДРЕСА_2.

25 травня 2016 року позивачі особисто звернулись до Кам'янського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області за призначенням їм пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішеннями засідання комісії по розгляду звернень громадян Дніпродзержинського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 25.05.2016 року відмовлено позивачам в призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутні документи про місце проживання (реєстрації) заявників.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсій протиправними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачі у справі мають достатній стаж для призначення пенсії, а подані ними документи дають підстави для призначення пенсії. Вказане на думку суду свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог позивачів у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Закономбула призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до абз. 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, за умови досягнення відповідного пенсійного віку та наявності страхового стажу громадяни України незалежно від місця їх постійного проживання мають право на призначення пенсії за віком.

Положеннями частини 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно пункту 4.1 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За таких обставин, підставою для вчинення дій про призначення пенсій, є відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган приймає рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові протягом 5 днів з дня його прийняття.

Зі змісту листа відповідача вбачається, що позивачам відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із не наданням документу (паспорту) на підтвердження місця реєстрації (проживання).

Пунктом 2 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) особи. Відповідно до пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання. (пункт 2.22 Порядку №22-1).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Позивачі особисто звернулись до відповідача із заявами про призначення пенсії та подали серед іншого до пенсійного органу копії паспортів громадян України для виїзду за кордон. На обох паспортах проставлені посвідчення консулу Консульської установи в США ОСОБА_5 про продовження дії паспортів до 2024 року. (а.с. 18-19)

Отже, позивачами до умов призначення пенсії подано документ, який підтверджує

належність вказаних осіб до громадянства України, які мають право на відповідне пенсійне забезпечення за визначених Законом.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, з аналізу норм Порядку №22-1 видно, що документ, який засвідчує місце проживання особи на території України, необхідно подавати для того щоб визначити територіальну підвідомчість органу уповноваженого для вирішення питання щодо призначення пенсії. В свою чергу, позивачі є громадянами України, які постійно проживають на території США, відтак подання ними документу про засвідчення їх постійного місця проживання не сприятиме умовам визначеним в Порядку №22-1, а тому не подання відповідного документу не може слугувати підставою для відмови позивачам в призначенні пенсії.

Таким чином, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмов відповідача в призначенні позивачам пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача призначити позивачам пенсію є передчасними та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 40-44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи пенсійного фонду зобов'язані розглядати та перевіряти відповідність поданих для призначення пенсії документів. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Отже, відповідач в рамках повноважень, зобов'язаний був розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення пенсій позивачам.

Як вбачається з відмов відповідача, позивачам було відмовлено в призначенні пенсії з підстав не подання документу (паспорту), що засвідчував би місце реєстрації (проживання) позивачів. Із зазначених відмов не видно, що відповідачем перевірялись подані позивачами документи на предмет наявності достатнього страхового стажу, сплати позивачами страхових внесків, досягнення відповідного віку. Тобто, відповідачем фактично не було належним чином розглянуто поданих позивачами заяв про призначення пенсії по суті, а відмова в призначенні ним пенсії ґрунтується суто на формальних підставах.

Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача призначити їм пенсію за віком.

При цьому, з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивачів суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути подані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви про призначення пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про призначення пенсії - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову, в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 червня 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повторно розглянути подані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви від 25.05.2016 року про призначення їм пенсій за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

В іншій частині постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 квітня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Т.С. Прокопчук