Справа № 308/6015/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/986/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2017 року, ухвалене суддею Шепетко І.О. у м. Ужгороді Закарпатської області о 11:23, повний текст якого складений 06 січня 2018 року, у справі № 308/6015/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.23-25) просив визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №177 (№30) від 30.03.2017 та зобов'язати повернути кошти, утримані з пенсії як надміру виплачені за період з 01 квітня 2017 року по дату набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог вказує на відсутність правових підстав для застосування до позивача механізму утримання переплати пенсії, необхідною правовою умовою якого є наявність зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та скасовано рішення Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про утримання надміру виплачених сум пенсій №177 (№30) від 30.03.2017 по пенсійній справі ОСОБА_1 №814878/15. Зобов»язано Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області повернути ОСОБА_1 в повному обсязі кошти, які були утримані з його пенсії як надміру виплачені за період з 01 квітня 2017 року по день набрання рішенням суду законної сили. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області судові витрати в розмірі 1280,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2150,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що факт відсутності в персоніфіковану обліку конкретно по ОСОБА_1 відомостей про сплату страхових внесків за спірні періоди ніяким чином не може вплинути на обсяг пенсійних прав позивача, оскільки це право не може бути порушено тільки з підстав неналежного виконання обов'язків страхувальником. Позивач як застрахована особа не повинна нести відповідальність за порушення законодавства страхувальником обов'язків зі сплати страхових внесків. Крім того, такий спір про несплату підприємством страхових внесків був вирішений судом, за результатом чого було укладено мирову угоду і визначений порядок та терміни погашення боргу.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

02 грудня 2016 року позивач як працюючий пенсіонер звернувся до пенсійного органу за перерахунком пенсії. Однак, при інвентаризації пенсійної справи щодо перерахунку пенсії позивачу спеціалістами відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії було виявлено в даних персоніфікованого обліку відсутність сплати страхових внесків за період роботи у ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» з 01.08.2006 по 15.07.2008.

09 грудня 2016 року Ужгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було здійснено запит на підтвердження сплати страхових внесків до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

В отриманій відповіді від Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві значиться, що ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» за період з 01.10.2006 по 31.12.2007 було нараховано заробітну плату, однак страхових внесків за вказаний період не сплачено.

Оскільки в системі персоніфікованого обліку містяться дані про нарахування заробітної плати, однак відсутня інформація щодо сплати страхових внесків (єдиного соціального внеску) за період роботи в ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» за період з 01.10.2006 по 31.12.2007, підстави для зарахування даного стажу (перерахунок пенсії) за даною організацією відсутні.

Крім того, позивач з 01.07.2007 працював ще на одному підприємстві, яке сплачувало страхові внески, а саме в Закарпатському обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт» Ужгород код 31315735, що підтверджується довідкою ОК-5. Тому при виявленні спеціалістами відсутності в системі персоніфікованого обліку сплати страхових внесків ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії», управлінням було зараховано страхові внески Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт» Ужгород з 01.07.2007 по 31.12.2007.

У зв'язку з наведеним пенсійним органом було переглянуто розмір призначеної пенсії позивача та зафіксовано суму переплати в розмірі 6812,38 грн.

З урахуванням наведеного у позивача змінився загальний стаж з 43 років 9 місяців 14 днів на 43 роки 6 місяців 14 днів, тобто різниця становить 3 місяці та змінився розмір пенсії, оскільки сплачені страхові внески Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт» Ужгород менші від належних до сплати страхових внесків із заробітної плати позивача за період роботи у ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії».

Тобто управлінням обчислено розмір пенсії з урахуванням 43 років 06 місяців 14 днів страхового стажу та заробітної плати за період роботи з персоніфікованого обліку, як передбачено п.1 абз.1 ст.40 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас зазначає, що за умови сплати страхових внесків (єдиного соціального внеску) ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» за період роботи з 01.10.2006 по 31.12.2007 позивачу буде проведено перерахунок пенсії за більшим показником сплати страхових внесків.

Крім того скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07 листопада 2014 року Ужгородським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» було призначено пенсію за віком. Розмір пенсії обчислено з урахуванням 43 років 9 місяців 14 днів страхового стажу.

02 грудня 2016 року позивач як працюючий пенсіонер звернувся до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії. Однак, при інвентаризації пенсійної справи щодо перерахунку пенсії позивачу спеціалістами відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії було виявлено в даних персоніфікованого обліку відсутність сплати страхових внесків за період роботи в ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» з 01.08.2006 по 15.07.2008.

09 грудня 2016 року Ужгородським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було здійснено запит на підтвердження сплати страхових внесків до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

В отриманій відповіді (лист №43211/60 від 23.12.2016) від Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві значиться, що ТОВ «Українсько - Середземноморські Авіалінії» за період з 01.10.2006 по 31.12.2007 було нараховано заробітну плату, однак страхових внесків даним управлінням не сплачено (а.с.9).

У зв»язку з наведеним, Ужгородським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було переглянуто розмір пенсії позивача з моменту призначення пенсії за віком та зафіксовано суму переплати в розмірі 6812,38 грн.

Окрім того, при зверненні позивача до Головного управління ПФУ в Закарпатській області, управлінням було здійснено запит до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зарахування до страхового стажу період роботи в ТОВ «Українсько- Середземноморські Авіалінії» згідно даних персоніфікованого обліку та надання управлінню уточнюючої інформації щодо сплати страхових внесків за період роботи з 01.08.2006 по 15.07.2008 та витребувано пенсійну справу позивача.

Від Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов лист від 35452/10 від 21.06.2017, в якому зазначено, що ТОВ «Українсько - Середземноморські Авіалінії» страхові внески за період: 01.08.2006 по 30.09.2006 нараховано та сплачено в повному обсязі; 01.10.2006 по 31.12.2007 нараховано, але не сплачено; 01.01.2008 по 31.08.2008 нараховано та сплачено в повному обсязі.

Проте в індивідуальних відомостях про застрахованих особу за період роботи з 01.08.2006 по 15.07.2008 в ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» прослідковуються суми заробітку, але відсутня позначка про сплату страхових внесків.

Крім того, дане управління повідомило про те, що підприємство з 01.10.2006 по 31.12.2007 має заборгованість, яка згідно укладеної мирової угоди в суді від 11.07.2013 буде відшкодовуватися розстроченими сумами з липня 2018 року по липень 2027 року. За періоди з 01.08.2006 по 30.09.2006 та 01.01.2008 по 31.10.2008 управлінням проводиться робота щодо встановлення позначок про сплату страхових внесків на Центральному рівні страхувальника.

Відповідно, пенсійним органом здійснено перерахунок/коригування розміру пенсії позивача та обчислено розмір з урахуванням 43 років 6 місяців 14 днів страхового стажу та заробітної плати за період роботи згідно даних персоніфікованого обліку відповідно до п.1 абз.1 ст. 40 Закону України «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування». Тобто встановлена пенсійним органом різниця загального стажу на 3 місяці мала наслідком зміну розміру пенсії (зменшення) та призвела до утворення переплати пенсії позивача.

30 березня 2017 року Ужгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №177 (№30) у пенсійній справі №814878/15 ОСОБА_1, зі змісту якого слідує, що сума переплати становить 6812,38 грн згідно з довідкою №29 від 27.03.2017, що утворилась за період з 04.11.2014 по 31.03.2017 з вини організації, а саме надано суперечливі дані щодо сплачених внесків за застрахованого ОСОБА_1 Згідно даного рішення у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення переплата пенсійним органом утримуватиметься в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.04.2017 до повного погашення (а.с.28).

Позивач, вважаючи рішення пенсійного органу про утримання надміру виплачених сум пенсій протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

У відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (п.п.2.1, 2.10) (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Також передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов'язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних витрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Приписамист.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Процедура стягнення врегульована Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

Згідно п. 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

У відповідності до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Таким чином, підставами для утримання відповідачем зайво сплачених сум пенсії можуть бути лише зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Однак, судом не встановлено фактів недобросовісної поведінки позивача чи факти зловживань, які відповідно до частини 2 статті 77 КАС України повинен довести відповідач, тому покликання Пенсійного фонду України про наявність підстав для стягнення з позивача зайво отриманої суми пенсії є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був застрахованою особою під час роботи в ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії» ( далі - страхувальник).

З виписки з індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (облікова картка НОМЕР_1) форми ОК-5, наданої спеціалістом Пенсійного фонду України та за підписом начальника відділу від 10.09.2014 слідує, що у спірні періоди страхові внески страхувальником сплачено (а.с.13-14). Водночас згідно з випискою з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5, сформованою 03.05.2017, в спірному періоді страхові внески даним страхувальником не сплачено (а.с 10-12).

Із наданих представником відповідача пояснень судом першої інстанції встановлено, що за підприємством - страхувальником ОСОБА_1 з 01.10.2006 по 31.12.2007 числиться заборгованість, яка згідно укладеної мирової угоди в суді від 11.07.2013 буде відшкодовуватися розстроченими сумами з липня 2018 року по липень 2027 року. За періоди з 01.08.2006 по 30.09.2006 та 01.01.2008 по 31.10.2008 управлінням проводиться робота щодо встановлення позначок про сплату страхових внесків на Центральному рівні страхувальника.

Крім того, як зазначено скаржником в апеляційній скарзі, при сплаті страхових внесків (єдиного соціального внеску) за період роботи ОСОБА_1 в ТОВ «Українсько-Середземноморські Авіалінії», а саме з 01.10.2006 по 31.12.2007, позивачу буде проведено перерахунок пенсії за більшим показником сплати страхових внесків.

Аналізуючи наведені правові норми та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пенсіонер несе відповідальність виключно у випадках свідомого надання ним особистої недостовірної інформації або неповідомлення органу, який призначає пенсію, відомих йому обставин, що зумовлюють зменшення призначеної пенсії. На пенсіонера може бути покладений обов'язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об'єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об'єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Факт відсутності відомостей у персоніфікованому обліку ОСОБА_1 про сплату страхувальником страхових внесків за спірні періоди може вказувати лише на неналежне виконання обов'язку страхувальником щодо сплати страхових внесків та не може мати наслідком звуження обсягу пенсійних прав позивача. Позивач, як застрахована особа, не несе відповідальності за порушення законодавства страхувальником шляхом невиконання обов'язку зі сплати страхових внесків. Крім того, спір щодо несплати страхувальником страхових внесків був предметом розгляду у судовому порядку та шляхом укладення мирової угоди визначено порядок та терміни погашення страхувальником заборгованості зі сплати страхових внесків.

Слід зазначити, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу України,за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що матеріали справи не містять доказів зловживання з боку позивача, які б призвели до отримання ним неналежних сум пенсії, відтак прийняття відповідачем оскаржуваного рішення є протиправним.

Враховуючи неведене, колегія суддів приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування рішення Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про утримання надміру виплачених сум пенсій №177 (№30) від 30.03.2017 по пенсійній справі ОСОБА_1 №814878/15 та обов»язання відповідача повернути ОСОБА_1 в повному обсязі кошти, які були утримані з його пенсії як надміру виплачені за період з 01 квітня 2017 року по день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п.1 ч.3 ст. 132 КАС України).

Таким чином, оскільки документально підтвердженими судовими витратами позивача є витрати на правову допомогу в розмірі 2150,00 грн та сплачений судовий збір в сумі 1280 грн, вказані витрати пов'язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2017 року у справі № 308/6015/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова складена в повному обсязі 17.04.2018.