Справа № 800/223/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 квітня 2018 року

Київ

справа №800/223/17

адміністративне провадження №П/9901/341/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання Журіної О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) - Біркіної Анни Володимирівни,

розглянув у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ВККС про визнання дій незаконними, -

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВККС з вимогами визнати незаконними дії Комісії з організації обрання членів Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) 11 листопада 2016 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що йому як представнику громадської організації «Контроль судової системи України» не дозволили бути обраним членом ГРД через ненадання відповіді ВККС на подану ним заяву від 29 листопада 2016 року. До створення ГРД допущено лише 9 громадських організацій з 41, окремі представники яких висувалися одночасно від декількох громадських організацій. Поодиноких представників взагалі не допустили до участі в конкурсі. Протиправність дій убачає в тому, що ВККС як організатор проведення конкурсу не забезпечила умов і не діяла таким чином, за якого він міг би реалізувати своє право бути обраним членом ГРД.

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І. ухвалою від 30 травня 2017 року відкрив провадження у цій справі.

23 червня 2017 року ВККС заявила клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_3 без розгляду, оскільки він поданий з пропуском строку звернення до суду. Обґрунтовує його тим, що Комісія на виконання вимог частини шістнадцятої статті 87 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) на своєму веб-сайті оприлюднила повідомлення про час та місце проведення зборів представників громадських об'єднань. Громадським об'єднанням, які відповідали вимогам для участі в таких зборах, були направлені запрошення. На думку Комісії, такі обставини свідчить, що ОСОБА_3 станом на 01 листопада 2016 року (за 10 днів до проведення зборів) знав (міг і мав знати) про час та місце проведення зборів.

ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом 26 травня 2017 року, що свідчить про пропуск ним строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання позову; далі - КАС). Крім того, зазначає, що заява ОСОБА_3 від 29 листопада 2016 року як представника громадської організації «Контроль судової системи України» до ВККС не надходила.

У запереченнях на позов, які також надійшли до суду 23 червня 2017 року, ВККС з посиланням на аналогічні висловленим в клопотанні обставини зазначає про безпідставність позовних вимог та відсутність порушень прав позивача з боку ВККС, оскільки вона при обранні членів ГРД діяла відповідно до порядку, визначеного Законом № 1402-VIII.

05 вересня 2017 року позивач подав до суду заперечення проти клопотання ВККС про залишення адміністративного позову без розгляду. Вважає, що строк звернення до суду з цим позовом не пропустив, оскільки про порушення свого права на участь в обранні його членом ГРД дізнався тоді, коли не отримав протягом місяця відповіді на свою заяву від 29 листопада 2016 року, а про незаконність сформування ГРД йому стало відомо з Висновку Ради Європи від 10 квітня 2017 року щодо Регламенту ГРД та Висновку ОБСЄ № JUD-UKR/298/2017 [RJU/AT] від 30 червня 2017 року щодо Закону № 1402-VIII, якими фактично визнано незаконність створення та існування ГРД.

ОСОБА_3 подав заяву про внесення змін до підстав позову, в якій поряд із зазначеним у первинному позові порушенням його права на участь в обранні до ГРД, додатково покликається на незаконність створення та існування ГРД, що підтверджується, як на його думку, згаданими вище висновками міжнародних організацій. Стверджує, що ВККС не перевіряла професіоналізм та доброчесність обраних членів ГРД.

05 жовтня 2017 року від ВККС надійшли заперечення на зміни і доповнення до позовної заяви, поданих позивачем 05 вересня 2017 року, в яких зазначається законодавчо встановлений порядок формування ГРД, роль, повноваження та форма участі ВККС у формуванні цього органу, хронологія, конкретний зміст та послідовність дій як ВККС, так і громадських утворень, що брали участь у створенні ГРД. Зокрема, мовиться про те, що до ВККС заяву про участь в зборах представників громадських об'єднань із зазначенням особи, уповноваженої представляти громадське об'єднання на зборах, подає громадське об'єднання. Оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань 11 листопада 2016 року було опубліковано на офіційному веб-сайті ВККС 01 листопада. Громадські об'єднання, які виявили бажання брати участь у зборах їх представників з метою створення ГРД у встановлені статтею 87 Закон № 1402 VIII строки і за оголошеннями ВККС, розміщених на її офіційному веб-сайті ВККС, подали відповідні заяви та документи. ОСОБА_3 як представник громадської організації «Контроль судової системи України» звернувся до ВККС 29 листопада 2016 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля відділення поштового зв'язку, або, інакше кажучи, поза встановлений законом строк. Звертається увага й на те, що ця заява до ВККС не надійшла, а позивач у свою чергу не скористався своїм правом подати заяву про розшук втраченого поштового відправлення.

26 січня 2018 року до Верховного Суду від ВККС надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про залишення її без розгляду, які за змістом аналогічні поданим раніше. Комісія знову наголошує на тому, що збори представників громадських об'єднань для створення ГРД ВККС скликала в межах повноважень, визначених Законом № 1402-VIII. Права позивача не були порушені, оскільки цей Закон встановлює, що кандидати до складу ГРД висуваються громадськими об'єднаннями, призначення її членів належить до виключної компетенції зборів представників громадських об'єднань, а ВККС лише вирішує питання про відповідність такого об'єднання вимогам до участі у таких зборах. На виконання вимог Закону № 1402-VIII ВККС на своєму офіційному веб-сайті 01 листопада 2016 року опублікувала оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань 11 листопада 2016 року, з яким позивач мав можливість своєчасно ознайомитись і діяти відповідно до встановленого законом порядку. Натомість він подав документи для участі в конкурсі з обрання членів ГРД лише 29 листопада 2016 року, і то ця заява на адресу ВККС не надійшла.

Стосовно посилань позивача на незаконність створення та існування ГРД, підтвердженням чого є Висновок Ради Європи від 10 квітня 2017 року щодо Регламенту ГРД та Висновок ОБСЄ №UKR/298/2017 [RJU/AT] від 30 червня 2017 року щодо Закону № 1402-VIII, ВККС обмежилась посиланням на рекомендаційний характер цих актів.

ВККС повторно заявила клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду з посиланням на положення статей 122, 123 КАС (в редакції після 15 грудня 2017 року).

У судовому засіданні представник ВККС підтримав подане клопотання і просив його задовольнити.

Представник позивача проти задоволення цього клопотання заперечив.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд) заслухав міркування сторін щодо заявленого клопотання, дослідила обставини справи, в обсязі необхідному для розгляду заявленого клопотання, і дійшла висновку про таке.

Правові засади утворення і діяльності ГРД визначені статтею 87 Закону № 1402-VIII.

Частиною дев'ятою статті 87 Закону № 1402-VIII визначено, що члени ГРД призначаються зборами представників громадських об'єднань строком на два роки і можуть бути призначені повторно.

Кандидати до складу ГРД висуваються громадськими об'єднаннями, які виявили намір взяти участь у зборах представників громадських об'єднань і відповідають вимогам до участі у таких зборах, встановленим частинами одинадцятою-тринадцятою статті 87 Закону № 1402-VIII.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 87 Закону № 1402-VIII питання про відповідність громадського об'єднання вимогам до участі у зборах представників громадських об'єднань вирішує ВККС у десятиденний строк з дня отримання заяви та доданих до неї документів.

Оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань було оприлюднене на офіційному веб-сайті ВККС 04 жовтня 2016 року та встановлено строк подачі документів, визначених частиною тринадцятою статті 87 Закону № 1402-VIII, до 19 жовтня 2016 року включно.

За результатами проведених 21 та 25 жовтня 2016 року засідань ВККС визнала такими, що відповідають вимогам до участі в зборах представників громадських об'єднань для створення ГРД 9 громадських об'єднань з 41.

Відповідно до вимог частини п'ятнадцятої статті 87 Закону № 1402-VIII перелік громадських об'єднань, які відповідають вимогам для участі у зборах представників громадських об'єднань, копії поданих ними документів, а також перелік кандидатів до складу ГРД були оприлюднені на офіційному веб-сайті ВККС.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 87 Закону № 1402-VIII до компетенції ВККС належить визначення часу і місця проведення зборів представників громадських об'єднань, про що громадським об'єднанням направляються відповідні запрошення для участі у зборах. Повідомлення про час і місце проведення зборів представників громадських об'єднань не пізніше ніж за десять днів до їх проведення оприлюднюється на офіційному веб-сайті ВККС.

Оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань 11 листопада 2016 року було опубліковано на офіційному веб-сайті ВККС 01 листопада 2016 року, а громадським об'єднанням, які відповідають вимогам для участі у зборах представників громадських об'єднань, були направлені запрошення для участі в зборах.

За результатами проведення зборів представників громадських об'єднань, що відбулися 11 листопада 2016 року, обрано 20 членів ГРД, про що було повідомлено на офіційному веб-сайті ВККС.

Заяву про участь в проходженні конкурсу для призначення членом ГРД ОСОБА_3 подав лише 29 листопада 2016 року, про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку.

Як зазначила ВККС, за даними автоматизованої системи діловодства заява ОСОБА_3 від 29 листопада 2016 року до ВККС не надходила.

Час звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права не є безмежним, воно має (повинно) відбуватися у встановлені законом процесуальні строки. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У частині другій статті 122 КАС (в редакції після 15 грудня 2017року) викладені такі самі положення, як і у згаданій частині другій статті 99 КАС, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту цієї норми вбачається, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС (в редакції після 15 грудня 2017 року) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З підрахунку часу, що минув від дня оприлюднення на офіційному веб-сайті ВККС оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань та строку подання документів на участь у них (04 і до 19 жовтня 2016 року відповідно) та/чи від дня оприлюднення на тому самому сайті оголошення про скликання зборів представників громадських об'єднань 11 листопада 2016 року (01 листопада 2016 року) до дати подання позовної заяви (26 травня 2017 року), видно, що ОСОБА_3 звернувся за захистом своїх прав, свобод чи інтересів поза встановленим процесуальним законом шестимісячного строку та за відсутності об'єктивно обґрунтованих підстав для визнання пропуску цього строку з поважних причин.

Подання адміністративного позову після закінчення встановленого законом строку є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Отож, клопотання ВККС про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду є підставним і підлягає задоволенню.

Доводи позивача про необхідність ведення відліку строку для звернення до адміністративного суду від часу, коли ВККС не надала йому упродовж місяця відповіді на його заяву від 29 листопада 2016 року, а про незаконність сформування ГРД - від оприлюднення Висновку Ради Європи від 10 квітня 2017 року щодо Регламенту ГРД та Висновку ОБСЄ №UKR/298/2017 [RJU/AT] від 30 червня 2017 року щодо Закону № 1402-VIII, якими фактично визнано незаконність створення та існування ГРД, не можна визнати обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам. Вони не спростовують тієї обставини, що організаційно-процедурні заходи зі створення й утворення ГРД були відкритими для широкого загалу, що інформація про проведення заходів для її формування та результати засідань ВККС про відповідність вимогам до участі в зборах представників громадських об'єднань для створення ГРД завчасно розміщувалася на офіційному веб-сайті ВККС, а громадські об'єднання, які бажали брати участь у створенні ГРД (41 об'єднання), реалізували свій намір у цьому процесі. Власне ці обставини мають визначальне значення для початку відліку строку на оскарження, а не оцінка міжнародних інституцій щодо створення і діяльності ГРД, на висновки яких посилається позивач і ознайомлення з якими вважає моментом дізнання про незаконність створення цього органу, оскільки саме цими обставинами ОСОБА_3 обґрунтовує стверджуване порушення своїх прав та інтересів. Як згадано вище, зі змісту цих обставин випливає, що ще в жовтні-листопаді 2016 року позивач міг ознайомитись усіма етапами створення ГРД і за бажання мав реальну можливість взяти участь у його формуванні та діяльності. Однак вчасно цього не зробив.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ухвалив:

Клопотання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій незаконними - залишити без розгляду.

Ухвала Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2018 року.

Головуючий суддя М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз