Справа № 804/7730/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Справа № 804/7730/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників:
позивача відповідача третьої особи 2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «Екопроект-КМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрторутилізація» про застосування заходів реагування, -
Підставою для звернення із зазначеним адміністративним позовом стало порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» законодавства про охорону атмосферного повітря та поводження з відходами.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 23.10.2017 року по 03.11.2017 року на підставі наказу про проведення позапланової перевірки від 19.10.2017 року №1010-П та направлення на перевірку від 19.10.2017 року №4-7413-9-3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро». За результатом перевірки складено акт;
- основний вид діяльності - виробництво пластмас у первинних формах;
- щодо тимчасового зупинення діяльності відповідача, повязаної з експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, позивач зазначив, що в ході перевірки встановлено, що в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не в повному обсязі обліковується технологічне обладнання, що є джерелом утворення викидів, а саме: 2 гельотини марки ABLG, 3 машини горизонтальної різки BSL-D, 1 станок разки IS/M 2, 1 станок контурної різки OFS202 CNC. Викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів здійснюються без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Таким чином, підприємством порушуються вимоги статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідаю до законодавства;
- у звязку з тим, що виявлені факти являються грубим порушенням природоохоронного законодавства діяльність повязана з експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ «Інтерфом-Дніпро» забороняється законом і підлягає безумовній тимчасовій забороні (зупиненню);
- щодо тимчасового зупинення діяльності підприємства повязаної з поводженням з відходами позивач зазначив, що підприємством в ході перевірки надано договір від 09.02.2015 року №0024-2015/У (додаткова угода від 26.12.2016 року), укладений між ТОВ «Інтерфом-Дніпро» та ТОВ «Укрвторутилізація» щодо надання послуг по збиранню, перевезенню зберіганню та передачі промислових відходів (специфікація №1) для подальшої їх утилізації. В наявності акти виконаних робіт. Слід зазначити, що згідно актів виконаних робіт підприємством були передані наступні види небезпечних відходів: відходи метиленхлориду (ІІ клас небезпеки), батареї свинцеві зіпсовані (ІІ клас небезпеки), масла та мастила моторні (ІІІ клас небезпеки). Згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.12.2016 №526 ТОВ «Укрвторутилізація» анульовано ліцензію у сфері поводження з небезпечними відходами. Враховуючи вищевикладене, передача вищезазначених небезпечних відходів 21.12.2016 року здійснена з порушенням вимог екологічної безпеки. Крім того, згідно актів виконаних робіт, підприємством були передані відходи ламп люмінесцентних (І клас небезпеки), однак ТОВ «Укрвторутилізація» була видана ліцензія Міністерства екології та природних ресурсів України на надання послуг на збирання. Перевезення та зберігання небезпечних відходів Інформація і документи щодо місць остаточного видалення чи утилізації ламп люмінесцентних на розгляд не надані. Підприємством не забезпечено вимоги щодо видалення відходів екологічно безпечними методами та не забезпечуються вимоги щодо запобіганню забрудненню навколишнього середовища. Вищевикладене є порушенням статей 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи», статей 20-2, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
- перевірку проведено у період з 23.10.2017 року по 03.11.2017 року, відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», абзацу 2 частини 2 статті 99 КАС України, статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку для подачі адміністративного позову починається з 04.11.2017 року та закінчується 18.11.2017 року.
Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року адміністративний позов залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви до 18 грудня 2017 року.
14 грудня 2017 року на виконання вимог суду представником позивача надано квитанцію №0.0.915679698.1 від 14 грудня 2017 року на суму 160,92 грн. та квитанцію №0.0.915680404.1 від 14 грудня 2017 року на суму 3039,08 грн.
Ухвалою від 26 грудня 2017 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №804/7730/17. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 25 січня 2018 року о 13:00.
Відповідач надав відзиви на адміністративний позов, в яких проти позову заперечив, зазначивши наступне (т.1 а.с.57-73, т.2 а.с.144-155):
- в наказі від 19.10.2017 року №1010-П підставою для проведення позапланової перевірки відповідача вказано перевірку стану виконання припису Держекоінспекції від 20.02.2014 року №4-1647-11-3, в наказі, направленні на перевірку та акті перевірки позивача відсутні обґрунтування та/або пояснення з питання необхідності проведення перевірки стану виконання ТОВ «Інтерфом-Дніпро» попереднього припису Держекоінспекції від 20.02.2014 № 4-1647-11-3;
- враховуючи відсутність таких відомостей, а також приймаючи до уваги, що з часу винесення попереднього припису минуло більше трьох років, наразі відсутні переконливі та розумні підстави вважати обґрунтованою необхідність перевірки виконання позивачем припису, за межами трьох річного терміну його прийняття;
- наказ відповідача про проведення позапланової перевірки не відповідає встановленим законом принципам обґрунтованості та своєчасності, відтак, відповідачем протиправно вжито заходів із проведення державного нагляду стосовно відповідача, що вказує на відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів реагування за наслідками цих дій;
- складений акт перевірки не містить дати його складання. Відтак, цей документ не відповідає встановленим законом та ДСТУ №4163-2003 вимогам, тому є неналежно оформленим і не створює юридичних наслідків. Складений за результатами перевірки акт не відповідає розробленій уніфікованій формі актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду, що є порушенням вимог частини 2 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
- позивачем порушено встановлений законом порядок проведення перевірки. Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1728-УІП є спеціальним актом по відношенню до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877, оскільки встановлює особливий порядок здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на тимчасовий період. Окрім того, Закон №1728-VIII прийнято пізніше Закону №877. Міністерство юстиції України у пункті першому листа «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» від 26.12.2008 року №758-0-2-08-19 зазначає, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання;
- відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року №1728-УІІІ, положеннями якого не передбачено такої підстави для проведення позапланової перевірки як перевірка виконання субєктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів;
- оскільки позапланову перевірку позивача проведено із істотним порушенням вимог статті 3 Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року №1728-УІІІ, вказаний захід контролю не створює юридично значущих наслідків для відповідача, а отримані за результатом його проведення результати не можуть слугувати підставою для застосування заходів реагування;
- позивач вийшов за межі предмету перевірки при її проведенні. Відповідно до наказу від 19.10.2017 року №1010-П та направлення на проведення перевірки від 19.10.2017 року №3-7413-9-3, предметом позапланової позивача стала перевірка стану виконання припису Держекоінспекції від 20.02.2014 року №4-1647-11-3;
- відтак, враховуючи приписи статті 6 Закону України №877, позаплановий захід державного нагляду (контролю) у такому разі мав здійснюватися виключно в межах перевірки стану усунення порушень природоохоронного законодавства, встановлених приписом Держекоінспекції від 20.02.2014 №4-1647-11-3;
- позивачем винесено припис про усунення порушень, що вказує на відсутність підстав для застосування заходів реагування;
- відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Частина 7 статті 7 Закону №877 встановлює, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис. розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу;
- з матеріалів справи вбачається, що позивачем за результатами перевірки відповідача складено припис №4-8012-9-3 від 10.11.2017 року щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, відповідно до якого позивачу необхідно із встановленням терміну виконання, зокрема (пункти 1-3, 16);
- отже, одночасне звернення до суду із позовом про зупинення виробництва, та складання припису з одних і тих самих фактичних підстав, істотно суперечить вимогам частини 7 статті 7 Закону України №877;
- позивач, шляхом складання припису №4-5538-8-3 від 04.08.2017, визначив за необхідне вжити інші заходи реагування, ніж зупинення господарської діяльності відповідача, а відтак, поданий до суду позов є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим рішенням та діям позивача, зокрема, в частині встановлених ним термінів виконання припису;
- відображені в акті перевірки обставини про порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства є помилковими, та нічим не підтверджуються;
- на думку інспекторів, в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не в повному обсязі обліковується технологічне обладнання, що є джерелом утворення викидів. А саме, актом встановлено, що підприємство здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від технологічного обладнання для порізки пінополіуретану (гельотина марки ABLG, 3 машини горизонтальної різки BSL-D, 1 станок різки IS/M 2, 1 станок контурної різки OFS202 CNC), яке не обліковано як джерела викиду, що є порушенням вимог статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- водночас, обладнання, вказане як джерело утворення викидів в атмосферу, являє собою лише автоматизований (приєднаний до електромотору та блоку управління) ніж, який розрізає пінополіуретан (поролон) на заготовки заданого розміру. Жодних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від цього обладнання не утворюється, і утворюватися не може в принципі;
- в акті перевірки відсутня інформація про те, з чого перевіряючі виходили, зазначаючи, що вказані вище обєкти відноситься до стаціонарних джерел викидів, та що вказане обладнання потребує отримання дозволу;
- постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1780 затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел», у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. На виконання зазначеного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 року №317, яким затверджено «Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел». Перелік є вичерпним;
- відповідачем в повному обсязі згідно Переліку інвентаризоване обладнання та устаткування, яке може спричинити викиди забруднюючих речовин, на підставі чого отримано необхідні дозволи;
- відповідач здійснює інструментальні вимірювання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, згідно графіку контролю за дотриманням нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел;
- висновки позивача про утворення викидів від вищевказаного різального обладнання суперечать даним дозвільних документів, висновкам акредитованих лабораторій, дослідженням СЕЗ, технічній документації це обладнання, а відтак, є необґрунтованими;
- при цьому, позивачем не вжито передбачених законодавством заходів, зокрема, встановлених положенням про Державну екологічну інспекцію, щодо здійснення відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря;
- за таких обставин, твердження позивача про здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря технологічним обладнанням для порізки пінополіуретану, без підтвердження експертною установою потреби в отриманні дозволу кожним із стаціонарних джерел, є передчасними та такими, що не ґрунтуються на доказах. При цьому, в порушення вимог законодавства позивачем допущено включення до акту перевірки інформації та висновків, які не підтверджені документально;
- щодо дотримання відповідачем законодавства в частині поводження із відходами, відповідач зазначив, що актом перевірки визначено, що до перевірки підприємством надано договір від 09.02.2015 року №0024-2105/У (додаткова угода від 26.12.2016 року) укладений між позивачем та ТОВ «Укрвторутилізація» щодо надання послуг по збиранню, перевезенню, зберіганню та передачі промислових відходів для подальшої їх утилізації. Згідно актів виконаних робіт на утилізацію були передані небезпечні відходи;
- посилання позивача на те, що ліцензія ТОВ «Укрвторутилізація» анульована відповідно до наказу Мінприроди від 21.12.2016 року №526 є безпідставним, оскільки наказ по-перше: визнаний таким що порушує природоохоронне законодавство спеціально уповноваженим центральний орган державної влади з питань ліцензування - Державною регуляторною службою України в межах її компетенції, а по-друге: дію наказу в частині анулювання ліцензії ТОВ «Укрвторутилізація», зупинено;
- приймаючи до уваги наявність між сторонами судового спору стосовно результатів проведеної перевірки, та враховуючи відсутність безспірних доказів про порушення положень природоохоронного законодавства у діях ТОВ «Інтерфом-Дніпро», наразі відсутні підстави для застосування до субєкта господарювання заходів реагування, що може істотно порушити його охоронювані законом права та інтереси, до винесення судом рішення у справі №804/8176/17;
- перевіркою не встановлено порушення умов дозволу на викиди в атмосферне повітря, параметри джерел викидів та умови їх експлуатації відповідачем не змінювались, припис про анулювання реєстрації проведеної інвентаризації та виданого дозволу не винесено;
- відповідач не вказав і не підтвердив, які саме речовини надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цих обєктів, вказане обсадження не є джерелом викидів, відповідачем здійснюється поводження із відходами в рамках законодавства;
- запропоновані заходи реагування є необґрунтованими, оскільки позивач просить суд повністю паралізувати діяльність підприємства, оскільки будь-яка діяльність підприємства повязана із поводженням із відходами, заявлені заходи реагування є непропорційними до мети їх застосування.
У підготовчому засіданні 25 січня 2018 року оголошено перерву до 7 лютого 2018 року у зв'язку із встановленням строків на надання відповіді на відзив та заперечень. 7 лютого 2018 року оголошено перерву до 22 лютого 2018 року з метою витребування документів на обґрунтування клопотання про залучення третіх осіб до справи.
У відповіді на відзив позивач також зазначив, що відповідач має обладнання, яке не обліковане в інвентаризації та не має відповідного дозволу на викиди.
Суд не знайшов підстав для зупинення провадження у цій справі до вирішення справи №804/8176/17, оскільки відсутня обєктивна неможливість розгляду цієї справи, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом цього судового розгляду.
У підготовчому засіданні 22 лютого 2018 року клопотання представника відповідача про залучення третіх осіб задоволено, залучено до участі в адміністративній справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Екопроект-КМ» та ТОВ «Укрвторутилізація», у зв'язку із чим призначено попереднє засідання на 27 березня 2018 року
Представник ТОВ «Екопроект-КМ» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що відсутні підстави вважати виявлене обладнання джерелами викидів, які потребують отримання дозволу. У звіті по інвентаризації на сторінці 10 здійснено дослідження питання щодо здійснення викидів обладнанням для різки, відібрано проби пилу, та здійснено висновок, що зазначені позивачем машини і механізми не утворюють викидів забруднюючих речовин. При цьому, позивач не здійснив та не надав альтернативних результатів вимірювань, отже відсутні підстави зазначати про неповноту або недостовірність результатів інвентаризації.
У підготовчому засіданні представник ТОВ «Укрвторутилізація» зазначив, що дія ліцензії жодного дня не була зупинена у зв'язку із застосуванням процедур адміністративного та судового оскарження, за результатами якого наказ про анулювання ліцензії визнано протиправним та скасовано, а судове рішення набрало законної сили, також зазначив, що позивач не зобов'язаний здійснювати контроль за утилізацією відходів.
Відповідач надав заперечення, в яких зазначив, що позивач не довів, що: технологічне обладнання для порізки пінополіуретану є джерелом організованого викиду, вказане обладнання здійснює викиди забруднюючих речовин, викиди забруднюючих речовин перевищують встановлені граничнодопустимі норми, відповідачем вчиняється негативний вплив на навколишнє природне середовище. Інвентаризація викидів здійснена у повному обсязі спеціалізованою організацією, що підтверджено звітом. При передачі відходів замовник послуг не зобовязаний здійснювати контролю за подальшим поводженням із відходами.
Відповідач надав заперечення, в яких наголосив на відсутності підстав для вжиття заходів реагування у зв'язку із відсутністю порушень.
Відповідач надав клопотання про визнання акту перевірки недопустимим доказом в порядку статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України та не приймати його до уваги, оскільки акт перевірки не має дати складення та номера, не відповідає уніфікованій формі, має найменування іншого підприємства.
Ухвалою від 27 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 квітня 2018 року.
У судовому засіданні учасники справи підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
20.02.2014 року Державною екологічної інспекцією у Дніпропетровській області було видано припис №4-1647-11-3, яким ТОВ «Інтерфом-Дніпро» приписано (т.1 а.с.76-77):
1) дотримуватись вимог природоохоронного законодавства України при здійснені діяльності підприємства постійно;
2) розробити паспорт ПГОУ та надати на реєстрацію до Держекоінспекції до 01.05.2014 року;
3) під час експлуатації ПГОУ дотримуватись вимог чинного законодавства постійно;
4) дотримуватися умов надання дозволу на спец водокористування постійно;
5) розробити та погодити в установленому порядку технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються на підприємстві до 01.06.2014 року;
6) організувати ведення первинного поточного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ по всім підрозділам підприємства в повному обсязі до 15.03.2014 року;
7) забезпечити приймання та утилізацію використаної тари і пакувальних матеріалів або укласти договори зі спеціальними підприємствами щодо надання відповідних послуг до 01.04.2014 року;
8) поводження з небезпечними хімічними речовинами здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства постійно;
20) надати на розгляд до Держекоінспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі до 15.03.2014 року.
На підставі наказу на проведення перевірки від 19.10.2017 року №1010-П видано направлення на проведення перевірки від 19.10.2017 року №4-7413-9-3 (т.1 а.с.9).
За результатами перевірки Державною екологічної інспекцією у Дніпропетровській області складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ «Інтерформ-Дніпро».
Акт перевірки не містить дати його складання та номеру.
Згідно акту перевірки, остання проведена: початок перевірки 23.10.2017 року, дата завершення перевірки 03.11.2017 року.
Актом перевірки встановлено наступне:
- в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не в повному обсязі обліковується технологічне обладнання, що є джерелом утворення викидів, а саме: 2 гельотини марки ABLG, 3 машини горизонтальної різки BSL-D, 1 станок різки IS/M 2, 1 станок контурної різки OFS202 CNC, тощо. Викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів здійснюються без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Таким чином, підприємством порушуються вимоги статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- статзвітність за формою 2-ТП повітря за 2015-2016 роки та розрахунок податкового зобовязання з екологічного податку, що справляються за викиди в атмосферне повітря, складається та здійснюється не в повному обсязі (без урахування викидів від не облікованих в матеріалах інвентаризації джерел викидів та джерел утворення викидів). Вищевикладене є порушенням статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», та статті 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- в 2013 році на підприємстві була розроблена інвентаризація промислових відходів і побутових відходів ТОВ «Інтерформ-Дніпро». Відповідно до вищезазначених матеріалів на підприємстві утворюються 30 видів відходів. Слід зазначити, що в матеріалах інвентаризації не обліковується наступні види відходів: відходи медпункту, оргтехніка, зношене спецвзутгя, шлам зливоприймальників, будівельні відходи, тощо, їх склад, властивості, ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та норми утворення не визначено, відповідно, показник загального утворення відходів (Пзув) розраховано не достовірно та не в повному обсязі. Дозвіл у сфері поводження з відходами відсутній. Таким чином не виконуються вимоги статей 7, 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- відповідно до статті 17 Закону України «Про відходи» до обовязків субєктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобовязані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Статтею 32 Закону України «Про відходи» передбачено з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, повязану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відповідно до вимог цього Закону. Питання щодо видачі документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами може бути реалізовано після прийняття постанови КМУ, якою регламентується порядок отримання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;
- на підприємстві технічні паспорти розроблені не на всі види відходів. Таким чином підприємством не виконуються вимоги статті 26 Закону України «Про відходи»;
- статистична звітність у сфері поводження з відходами складається не в повному обсязі, а саме: без урахування відходів, які не обліковані в матеріалах інвентаризації, що є порушенням статті 17 Закону України «Про відходи», статті 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- первинний поточний облік кількості відходів за формою 1-ВТ ведеться не достовірно та не в повному обсязі, що є порушенням статті 17 Закону України «Про відходи», статті 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- на момент перевірки підприємством надано наступні договори щодо передачі або утилізації відходів підприємства, а саме: договір від 09.02.2015 року №0024-2015/У (додаткова угода від 26.12.2016 року), укладений між ТОВ «Інтерформ-Дніпро» та ТОВ «Укрвторутилізація» щодо надання послуг по збиранню, перевезенню зберіганню та передачі промислових відходів (специфікація №1) для подальшої їх утилізації. В наявності акти виконаних робіт. Слід зазначити, що згідно актів виконаних робіт підприємством були передані наступні види небезпечних відходів: відходи метиленхлориду (II клас небезпеки), батареї свинцеві зіпсовані (II клас небезпеки), масла та мастила моторні (III клас небезпеки). Згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.12.2016 року ТОВ «Укрвторутилізація» анульовано ліцензію у сфері поводження з небезпечними відходами. Враховуючи викладене, передача вищезазначених небезпечних відходів 21.12.2016 року здійснена із порушенням вимог екологічної безпеки. Крім того, згідно актів виконаних робіт, підприємством були передані відходи ламп люмінесцентних (1 клас небезпеки), однак ТОВ «Укрвторутилізація» була видана ліцензія на надання послуг на збирання, перевезення та зберігання небезпечних відходів. Інформація і документи щодо місць остаточного видалення чи утилізації ламп люмінесцентних на розгляд не надані. Підприємством не забезпечено вимоги щодо видалення відходів екологічно безпечними методами та не забезпечуються вимоги щодо запобіганню забрудненню навколишнього середовища. Вищевикладене є порушенням статей 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи», статей 20-2, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
- слід зазначити, що згідно статті 17 Закону України «Про відходи», суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобовязані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов'язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи;
- статтею 32 Закону України «Про відходи» забороняється передавати чи продавати небезпечні відходи громадянам, підприємствам, установам та організаціям, якщо вони не забезпечують утилізації чи видалення цих відходів екологічно безпечним способом. Статтею 33 Закону України «Про відходи» визначено, що зберігання та видалення відходів повинно здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам. Статтею 34 Закону України «Про відходи» визначені вимоги щодо поводження з небезпечними відходами, а саме: суб'єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, зобов'язаний: забезпечити запобігання забрудненню ними навколишнього природного середовища;
- статтею 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що субєкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях з додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоровя людей;
- договори щодо видалення чи утилізації інших видів відходів відсутні, що є порушенням статті 17, 33, 34 Закону України «Про відходи»;
- місця тимчасового зберігання відходів влаштовані не в повному обсязі, що є порушенням статті 17 Закону України «Про відходи»;
- моніторингові дослідження місць утворення, зберігання і видалення відходів не здійснюється, що є порушенням вимог статті 29 Закону України «Про відходи», статті 10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»;
- для пакування продукції підприємством використовується тара та пакувальні матеріали, при цьому, підприємством не забезпечується приймання та утилізація використаних пакувальних матеріалів і тари, договір на збирання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів та тари на підприємстві відсутній, що є порушенням статей 17, 31 Закону України «Про відходи»;
- в ході проведення перевірки, відповідальними особами підприємства не забезпечено своєчасного надання в повному обсязі документів та інформації, що розглядаються в ході інспекційної перевірки, чим вчинено перешкоди для виконання обовязків покладених на посадових осіб, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. У звязку з вищезазначеним підприємству було надано припис щодо надання в повному обсязі документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки від 30.10.2017 року №4-7732-3, який не виконано в повному обсязі, що є порушенням статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- за результатами попередньої планової перевірки від 27.01.2014-13.02.2014 для усунення порушень природоохоронного законодавства підприємству були надані приписи, які на теперішній час не виконаній повному обсязі.
Вирішуючи заявлений спір, суд виходить із того, що позивачем заявлено позов про вжиття заходів реагування шляхом тимчасового зупинення діяльності відповідача, повязаної з експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря із посиланням на порушення відповідачем норм Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року №2707-XII (далі Закон №2707-XII), а також діяльності, повязаної із поводженням із відходами, яка регулюється Законом України «Про відходи».
Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року №2707-XII (далі Закон №2707-XII) підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані:
- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;
- вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;
- забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;
- здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п'ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.
Відповідно до статті 11 Закону №2707-XII:
- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення;
- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.
Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об'єкт якого належить до другої групи, - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.
Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 12 Закону №2707-XII господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
З 5 травня 2017 року, дня офіційного опублікування, набрало чинності «Положення про Державну екологічну інспекцію України», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275 (далі Положення №275).
Відповідно до Положення №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Підпунктами 10 та 11 пункту 6 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право:
- проводити перевірку стану організації та здійснення виробничого контролю за дотриманням суб'єктами господарювання нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин, за здійсненням інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин із стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок, за дотриманням установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води об'єктів у контрольних створах і перевірку дотримання правил визначення якості вод;
- проводити лабораторний аналіз стану забруднення земель, у тому числі радіоактивний, у зонах безпосереднього впливу викидів і скидів підприємствами забруднюючих речовин, а також у разі виникнення аварій та надзвичайних ситуацій.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №166-р «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади», яке набрало чинності через два місяці з дня його опублікування в газеті «Урядовий кур'єр» від 21.03.2017 року №53, тобто 21.05.2017 року, скасований як такий, що не відповідає Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» «Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року №464 (далі Порядок №464), яким був врегульований порядок видачі та форма припису, що виносяться органом Держекоінспекції відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Вказаним розпорядженням від 10 березня 2017 року N 166-р) також скасовано, як такий, що втратив актуальність та встановлює регуляторні барєри, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.10.2012 року №483 «Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», яким, зокрема, була встановлена та затверджена форма акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.
У судовому засіданні представник відповідача позивача погодився із тим, що на час проведення перевірки була відсутня затверджена форма акту перевірки, однак, представник зауважив, що перевірка здійснена на підставі закону.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі Закон №877-V).
Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно частин 1 та 6 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості, зокрема, як дату складення акта.
Вимога до наявності номеру акта обумовлена вимогами статті 4-1 Закону №877-V, який передбачає внесення до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) відомостей про результати здійсненого заходу державного нагляду (контролю) із зазначенням номера акта щодо виявлення або відсутності порушень законодавства, посилання на відповідні вимоги законодавства у разі виявлення порушень.
Згідно частини 15 Закону №877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Таким чином, суд зазначає, що відповідачем проведено захід нагляду (контролю), за результатами якого складено акт без дати та без номеру, за формою, яка втратила статус уніфікованої.
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Суд зазначає, що акт, як доказ виявлених порушень, складений із порушенням встановленої форми та не містить дати і номера, однак, він одержаний у встановлений законом спосіб шляхом проведення перевірки, на підставі предявленого наказу та направлень, крім того, позивача допущено до проведення перевірки.
Суд не вважає тотожними поняття одержання акту як доказу та складення акту як доказу, у зв'язку із чим не вбачає підстав не брати акт як доказ до уваги.
Надаючи оцінку іншим доводам сторін, суд виходить із того, що підставою для здійснення позапланових заходів, зокрема, є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Суд погоджується із доводом відповідача, що спірна позапланова перевірки не мала виходить за межі перевірки виконання припису, виданого у 2014 році за результатами планової перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що позивач визначив за необхідне вжити інші заходи реагування шляхом складення припису №4-8012-9-3 від 10.11.2017 року щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, та в подальшому поштовим звязком надав суду цей позов.
Згідно припису №4-8012-9-3 від 10.11.2017 року позивачу необхідно із встановленням терміну виконання, зокрема, пункти 1-3, 16:
- розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства
- з урахуванням всіх джерел утворення викидів; термін виконання 01.04.2018 року;
- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням усіх джерел викидів; термін виконання - 01.04.2018 року;
- не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі; термін виконання - 10.11.2017 року;
- укласти договір щодо утилізації реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства на всі види відходів, термін виконання - 01.01.2018 року.
Такими чином, позивач мав обрати один із передбачених законом способів вжиття заходів реагування.
Щодо доводів позивача про необхідність застосування підстав для проведення позапланової перевірки на підставі Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд зазначає, що згідно статті 6, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органом державного регулювання діяльності центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Позивач зазначає, що в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не в повному обсязі обліковується технологічне обладнання, що є джерелом утворення викидів, а саме: 2 гельотини марки ABLG, 3 машини горизонтальної різки BSL-D, 1 станок різки IS/M 2, 1 станок контурної різки OFS202 CNC, тощо. Викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів здійснюються без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з чим повязує порушення вимог статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та необхідність вжиття заявлених заходів реагування.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерелом викиду є об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
У пункті 1.15.5 «Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженої наказом Мінекобезпеки від 10.02.1995 року №7, надано визначення стаціонарному джерелу забруднення атмосфери, яким є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.
При цьому для констатації порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими; викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зі змісту акту перевірки суд вбачає, що перевіряючим зафіксовано, що під час здійснення відповідачем перевірки виявлено наявність обладнання, не визначених у наданому дозволі, однак, при цьому, в акті перевірки не вказано і не підтверджено, які саме речовини надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цих об'єктів, чи є такі речовини забруднюючими, в яких обсягах здійснюються викиди забруднюючих речовин та чи справляють такі речовини прямо або опосередковано негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища, відповідні заміри не проводились.
У зв'язку із чим суд не знайшов беззаперечних підстав для вжиття заходів реагування у вигляді тимчасового зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме - 2 гельотини марки ABLG, 3 машини горизонтальної різки BSL-D, 1 станок різки IS/M 2, 1 станок контурної різки OFS202 CNC.
Надаючи оцінку позовним вимогам про тимчасове зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, яке повязана з поводженням з відходами, до повного усунення порушення, суд не вважає їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на непропорційність таких вимог виявленим порушенням.
Крім того, під час розгляду справи встановлено, що доводи позивача про анулювання ліцензії ТОВ «Укрвторутилізація» є необґрунтованими, застосована інформація використана з Інтернет ресурсу міністерства, яка не в повній мірі відповідає обставинам справи.
Так, ТОВ «Укрвторутилізація» має ліцензію Міністерства екології та природних ресурсів України №287077 від 10.06.2013 року на право здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання) та здійснює наступні види господарської діяльності: код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); код КВЕД 38.11 Збирання безпечних відходів; код КВЕД 38.12 Збирання небезпечних відходів; код КВЕД 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; код КВЕД 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; код КВЕД 38.32 Відновлення відсортованих відходів.
Згідно наказу №526 від 21.12.2016 року Міністерством екології та природних ресурсів України, як органом ліцензування діяльності з поводження з небезпечними відходами, було прийняте рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Укрвторутилізація» на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, перевезення) серії АЕ №287077 від 03.12.2013 року, однак, підприємство відповідно до статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначений наказ оскаржило до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України, скарга була в повному обсязі задоволена. За наслідками розгляду скарги Державна регуляторна служба, як спеціально уповноважений центральний орган державної влади з питань ліцензування прийняв розпорядження №58 від 07.04.2017 року, яким зобовязала Міністерство усунути порушення вимог законодавства та скасувати наказ від 21.12.2016 року №526 в частині анулювання ліцензії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року по справі №804/2044/17 скасовано наказ №526 від 21.12.2016 року Міністерства екології та природних ресурсів України про анулювання ліцензії ТОВ «Укрвторутилізація» на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, перевезення) серії АЕ №287077 від 03.12.2013 року, рішення суду набрало законної сили 26 січня 2018 року.

При цьому, в установлений приписом у 2017 році строк відповідачем укладено інший договір, за яким забезпечується належне поводження із відходами.

Суд погоджується із доводом відповідача, що його обовязки, передбачені статтями 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи» виконуються шляхом передачі відходів на підставі укладених договорів із спеціалізованими ліцензованими підприємствами.

Суд не погоджується із доводом позивача щодо порушенням відповідачем заборони передавати чи продавати небезпечні відходи підприємствам, оскільки вони не забезпечують утилізації чи видалення цих відходів екологічно безпечним способом, у зв'язку із тим, що на останніх закон покладає обовязок забезпечувати утилізацію чи видалення, що може бути здійснено і через укладення відповідних цивільно-правових договорів із іншими субєктами у сфері поводження із відходами, однак, не встановлює обовязок таких осіб, які збирають відходи безпосередньо та самостійно здійснювати таку утилізацію або видалення. Крім того, на відповідача не може бути покладений обовязок здійснення контролю за тими підприємствами.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, які склались між його субєктами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, а заявлені заходи реагування порушують принцип пропорційності, хоча й мають легальну мету, оскільки фактично позивач ставить заявляє вимогу про зупинення діяльності всього підприємства, що є крайнім та виключним заходом, коли як належними та допустимими доказами по справі вказані вимоги не обґрунтовується.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (; вул. Лабораторна, 69, м. Дніпро, 49010) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» (; вул. Південна промзона, 2, м. Синельникове, Дніпропетровська область), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «Екопроект-КМ» (; АДРЕСА_1, 49000), Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація» (; вул. Наукова, буд. 1, селище Дослідне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52071) про застосування заходів реагування - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 13 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1