Справа № 826/19559/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 квітня 2018 року м. Київ № 826/19559/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши заяву позивача про відвід головуючого судді у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Прокуратури міста Києва, Печерського районного суду міста Києва,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:
Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури міста Києва, Печерського районного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 року №6883 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи № 826/19559/16 та вказану справу 17.10.2017 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2017 року прийнято до провадження судді Добрівської Н.А., справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 10.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно п.10 ч.1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14.02.2018 від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про призначення судово-медичної експертизи для визначення розміру моральної шкоди для встановлення характеру і ступеню ушкодження здоров'я позивача і здоров'я членів його сім'ї, які проживають разом з позивачем: дружини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

В призначене на 26.03.2018 підготовче засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність. Одночасно даною заявою позивач підтримав заявлене раніше клопотання про проведення судово-медичної експертизи та вказав про необхідність призначити судово-психологічну експертизу.

06.04.2018 у підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення заявлене позивачем клопотання.

У вирішенні заявленого позивачем клопотання представник відповідача-1 поклався на розсуд суду.

Постановляючи ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання позивача про проведення судово-медичної і судово-психологічної експертиз, суд виходив із відсутності сукупності умов, наявність яких зумовлює необхідність їх призначення у даній справі. Зокрема, суд, з урахуванням положень, наведених в п.п.4, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами і доповненнями), не вбачає необхідності призначення наведених експертиз з метою встановлення обґрунтованості заявлених позивачем вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

У підготовчому засіданні 06.04.2018 судом постановлена ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення адміністративної справи №826/19559/16 до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

12.04.2018 з канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 від 11.04.2018 про відвід, яка мотивована наступним (дослівно): «використовуючи свої повноваження судді виконує злочинне замовлення заради приховування від відповідальності Відповідачів-злочинців, що знищили мій будинок, для чого грубо порушила норми КАС України, а саме заблокувала мені можливість в апеляційному порядку окремо оскаржити відмову в призначенні судово-медичної та судово-психологічної експертиз, що передбачено нормою п. 9 ч. 1 ст. 294 КАС України. … Враховуючи наведене, керуючись п.п. 2 4 ч, 1 ст. 36 КАС України, вимагаю відвести псевдо суддю Добрівську НА від розгляду справи за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності цієї псевдо судді, та за того, що Добрівська заради незаконного блокування мого права окремого апеляційного оскарження відмови в призначенні експертиз, проявила пряму заінтересованість в результаті розгляду справи».

Надаючи оцінку заяві позивача на предмет її обґрунтованості і необхідності призначення до розгляду у судовому засіданні, судом враховується наступне.

15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно частини 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (ч.3 ст.166 КАС України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначаються статтею 167 КАС України, у відповідності до частини 1 якої, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Частиною 2 наведеної норми КАС України встановлюється, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Щодо підстав, наведених ОСОБА_1 в обґрунтування заявленого відводу головуючому у справі, колегія вважає за доцільне вказати на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України в чинній редакції, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006). Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

При цьому, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним висловлюється незгода саме з процесуальними рішеннями судді, а саме: відмова у задоволені клопотання про призначення судово-медичної і судово-психологічної експертиз позивача і членів його родини.

При цьому, письмова форма такої ухвали, виходячи з положень статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, не вимагається. Незгода учасників справи з таким процесуальним рішенням судді може бути висловлена в апеляційній чи касаційній скарзі на рішення у справі по суті спору.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст.45 КАС України).

Частиною 2 статті 167 КАС України також встановлено, що заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на все вищевикладене, враховуючи: відсутність серед викладених у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді підстав, передбачених ст.ст.36, 37 КАС України, а також те, що такий відвід містить саме незгоду позивача з процесуальними діями судді, що прямо заборонено процесуальним законодавством, суд приходить до висновку про відсутність необхідності призначення розгляду даної заяви у судовому засіданні і про наявність підстав для залишення її без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.3, 15, 31, 36, 37, 39 45, 166, 167, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя: Н.А. Добрівська