Справа № 818/1023/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2018 р. справа №818/1023/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1023/18
до Сумської міської ради
про визнання протиправними та часткове скасування рішень,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської міської ради про визнання протиправними та часткове скасування рішень Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року №1943-МР Про затвердження містобудівної документації Проект внесення змін до генерального плану міста Суми та внесення змін до генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.10.2002 №139-МР, щодо земельної ділянки за адресою м. Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га, та від 6 березня 2013 року №2180-МР Про затвердження містобудівної документації План зонування території міста Суми щодо вказаної земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що правовідносини стосовно спірної земельної ділянки між відповідачем та забудовником виникли ще у 2006 році, коли було укладено договір оренди між Сумською міською радою та ВАТ «Сумбуд» і категорія земельної ділянки визначалась як землі житлової та громадської забудови, що відповідало генеральному плану міста Суми, затвердженому рішенням Сумської міськради від 16.10.2002 №139-МР. На вказаній земельній ділянці позивач придбав у зазначеного забудовника житловий будинок згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2011. Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить і право на земельну ділянку. Для реалізації цього права і на підставі рішення Сумської міськради від 24.06.2015 було виготовлено проект землеустрою, який був погоджений Управлінням Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області 12.02.2016. З метою реалізації свого права на земельну ділянку під обєктом нерухомості, що належить позивачу на праві власності, він звернувся з листом до відповідача з проханням погодити проект землеустрою щодо відведеної йому земельної ділянки та внести, в разі необхідності, відповідні зміни до генерального плану міста. Проте, відповідач, листом №3583/0302.01-01 від 28.12.2017 відмовив у задоволенні заяви з тих мотивів, що відповідно до проекту внесення змін до генерального плану м. Суми, розробленого інститутом «Діпромісто» і затвердженого рішенням Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012, та відповідно до плану зонування території м.Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради №2180-МР від 06.03.2013, зазначена земельна ділянка розташована частково в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в охоронній зоні території памяток архітектури місцевого значення в межах території історичного ареалу. На думку позивача, оскаржувані рішення міськради порушують його права, як власника житлового будинку, оскільки зміни до містобудівної документації, що затверджені оскаржуваними рішеннями, були прийняті відповідачем після придбання позивачем житлового будинку у власність, а тому відповідач повинен був врахувати цю обставину при прийнятті рішень.
Сумська міська рада подала відзив на позов, де зазначила, що підставою відмови позивачу у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є невідповідність положень проекту містобудівній документації, оскільки земельна ділянка знаходиться частково в рекреаційній та охоронній зоні території памяток архітектури. Крім того, оскаржувані рішення прийняті відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2011 ОСОБА_3 придбав у ПАТ «Сумбуд» у власність житловий будинок за адресою: м.Суми, вул. Кузнечна, 3-3, розташований на земельній ділянці Сумської міської ради (а.с.26).
Рішенням Сумської міськради від 24.06.2015 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,0452 га за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 3-3, на якій вже знаходиться житловий будинок згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2011, за рахунок земель Сумської міської ради (а.с.11).

Проект землеустрою був погоджений Управлінням Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області 12.02.2016 (а.с.13).

Розробник проекту землеустрою приватне підприємство «Кадастр - С» звернулося до відповідача з метою погодження проекту, проте відповідач відмовив у такому погодженні, посилаючись на зміни у генеральному плані м.Суми у 2012-2013 роках.

ОСОБА_3, з метою реалізації свого права на земельну ділянку під обєктом нерухомості, що належить йому на праві власності, 16 листопада 2017 року звернувся з листом до відповідача з проханням погодити проект землеустрою щодо відведеної земельної ділянки та внести, в разі необхідності, відповідні зміни до генерального плану міста.

Проте, Сумська міська рада, в особі Управління архітектури та містобудування, листом №3583/0302.01-01 від 28.12.2017 відмовила у задоволенні заяви позивача з тих мотивів, що відповідно до проекту внесення змін до генерального плану м. Суми, розробленого інститутом «Діпромісто» і затвердженого рішенням Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012, та відповідно до плану зонування території м.Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради №2180-МР від 06.03.2013, зазначена земельна ділянка розташована частково в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в охоронній зоні території памяток архітектури місцевого значення в межах території історичного ареалу.

Згідно рішення Сумської міської ради №1943-МР від 19.12.2012 внесені зміни до генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.10.2002 №139-МР.

Рішенням Сумської міської ради №2180-МР від 06.03.2013 затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Суми».

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або на її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на будинок набуте позивачем у 2011 році.

Тобто, на момент внесення змін до генерального плану міста на спірній земельній ділянці вже знаходився житловий будинок, будівництво якого здійснювалось з відому і дозволу відповідача.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 3 ст. 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Проте, Сумська міська рада, затверджуючи у 2012-2013 роках зміни до містобудівної документації, яка була чинною на момент придбання позивачем житлового будинку, не врахувала реальної законної забудови міста Суми, порушивши права ОСОБА_3, як власника житлового будинку.

Таке порушення прав позивача призвело до того, що він без оформленої в установленому законом порядку земельної ділянки позбавлений можливості реалізувати всі свої права як власник будинку.

Суд також зазначає, що відповідачем при затвердженні змін до містобудівної документації не були дотримані вимоги діючого законодавства.

Так, згідно приписів статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі по тексту Закон) генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 18 Закону визначено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. Зонування території здійснюється з урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.

Відповідно до ст. 24 Закону зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Забудова земельної ділянки здійснювалась в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, про що свідчить рішення Сумської міської ради від 22 лютого 2006 р. №1627-МР, яким земельна ділянка була передана в оренду забудовнику. Цільове призначення земельної ділянки цим рішенням було визначене як «землі громадського призначення під будівництво зблокованих котеджів»

Таким чином, зміни до генерального плану були внесені з порушенням ст.120 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 18, 20, 21, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи викладене, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_4 Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії" (рішення від 23 жовтня 1991 року), згідно якого концепція «правомірних очікувань» полягає в тому, що в особи, якщо вона дотрималась усіх вимог законодавства, виникають правомірні очікування, тобто особа має усі підстави вважати, що рішення уповноваженого органу є дійсним, та розраховувати на певний стан речей, ОСОБА_3, як власник житлового будинку, мав всі підстави правомірно очікувати отримання у власність земельної ділянки.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сумська міська рада, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірності своїх рішень від 19 грудня 2012 року №1943-МР та від 6 березня 2013 року №2180-МР в частині внесення до містобудівної документації щодо земельної ділянки за адресою м.Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та частково скасувати рішення Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року №1943-МР «Про затвердження містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану міста Суми» та внесення змін до генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.10.2002 №139-МР, щодо земельної ділянки за адресою м. Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га; визнати протиправним та частково скасувати рішення Сумської міської ради від 6 березня 2013 року №2180-МР «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Суми» - щодо земельної ділянки за адресою м.Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Сумської міської ради про визнання протиправними та часткове скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та частково скасувати рішення Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року №1943-МР «Про затвердження містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану міста Суми» та внесення змін до генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.10.2002 №139-МР, щодо земельної ділянки за адресою м. Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га.

Визнати протиправним та частково скасувати рішення Сумської міської ради від 6 березня 2013 року №2180-МР «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Суми» - щодо земельної ділянки за адресою м.Суми, вул. Кузнечна, 3-3, площею 0,0426 га.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення виготовлений 10.04.2018.