Справа № 495/1329/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа №495/1329/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23860/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Білгород-Дністровського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на ухвалу Одського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017р. (суддя - Стас Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2016р. позов задоволено.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2016р. та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017р.) щодо необхідності надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016р. апеляційну скаргу повернуто відповідачу у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

У січні 2017р. Білгород-Дністровське об?єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повторно звернулось до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2016р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017р. відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги бех руху, шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків із зазначенням інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до наявного в матеріалаї справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху позивачем отримано 01.02.2017р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Білгород-Дністровське об?єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області не погодилось з ухвалою апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, звернулось з касаційною скрагою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017р., а справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що на час первинного звернення з апеляційною скаргою до суду Управління не мало можливості сплатити судовий збір з незалежних від нього причин, які пов?язані з відсутністю коштів, призначених для цієї мети. Однак, відповідно до пункту 18 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774-VІІІ з 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільненні від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, з урахуванням чого у апелянта з'явилась можливість повторного звернення з апеляційною скаргою.

Вважає, що пропущення строку на апеляційне оскарження сталось не з вини Управління, а викликано незалежними від нього обставинами, які не залежали від його волі, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, (в редакції до 15.12.2017р.) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем строк на апеляційне оскарження пропущено, вказані відповідачем причини пропуску строку апеляційного оскарження є аналогічними попереднім, які вже визнані судом неповажними, а тому суд прийшов до висновку, що відповідачем не наведено нових достатніх обставин, що свідчили б про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що апеляційну скаргу подано відповідачем з пропуском передбаченого законом строку апеляційного оскарження, причини такого пропуску визнані апеляційним судом не поважними, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, доводи касаційної скарги свідчать про фактичну незгоду скаржника з поверненням раніше поданої апеляційної скарги і не може свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження при її повторній подачі.

В свою чергу, передбачена законом можливість повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, передбачає, в тому числі, і дотримання процесуальних строків.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Білгород-Дністровського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук