Справа № 812/328/18
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/328/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

позивача - ОСОБА_1

та

представника відповідача - не прибув

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.02.2018, просить зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 04.08.2017 (арк. спр. 20-21).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з м. Красний Луч Луганської області до м. Сєвєродонецьк внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 18.11.2014 № 919001482 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З 18.11.2014 по 17.05.2015 позивач отримував щомісячну адресну грошову допомогу в розмірі 442,00 грн. З 18.05.2015 згідно з заявою позивача як працюючій особі відповідачем подовжено виплату допомоги позивачу до 17.11.2015. 21.04.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про подовження виплати допомоги, але вже як непрацюючій особі. Призначена допомога виплачувалась до 20.08.2016, після чого була припинена у зв'язку з тим, що позивач не влаштувався на роботу.

04.08.2017 позивач знову звернувся до відповідача з заявою про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як особі, яка працевлаштована і працює, додавши до неї довідку про своє працевлаштування з 06.02.2017.

Листом від 29.08.2017 № 7210/04 Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради повідомило позивача про відмову в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування відмови відповідач посилався на те, що призначена у 2016 році допомога припинена внаслідок відсутності у позивача місця роботи та на наступні періоди призначена не буде.

З посиланням на норми Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, враховуючи, що з 06.02.2017 позивач офіційно працевлаштований, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 04.08.2017.

Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради правом подати суду відзив на позовну заяву не скористалось. На виконання вимог ухвал суду від 26.02.2018 та 22.03.2018 відповідач надав письмові пояснення від 12.03.2018 за № 1892/03/4, в яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з 18.11.2014. Цього ж дня він звернувся із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, за результатами розгляду якої позивачу призначено допомогу як працюючій особі на період з 18.11.2014 по 17.05.2015 у розмірі 442 грн щомісячно. На підставі заяви від 18.05.2015 позивачу продовжено виплати допомоги як працюючій особі на період з 18.05.2015 по 17.11.2015 в розмірі 442 грн щомісячно. 21.04.2016 позивач звернувся за продовженням допомоги на наступний шестимісячний термін та надав копію трудової книжки, згідно з якою якого звільнено з роботи 25.03.2016. На підставі вказаної заяви позивачу призначено допомогу як працездатній непрацюючій особі згідно з пунктом 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати наступним чином: з 21.04.2016 по 20.06.2016 у розмірі 442 грн щомісячно; з 21.06.2016 по 20.08.2016 в розмірі 221 грн щомісячно. Через те, що позивач не працевлаштувався в період призначення допомоги, не було підстав для перерахування допомоги як працюючій особі. Згідно з абзацом 5 пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. 04.08.2017 позивач звернувся із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги та надав довідку про працевлаштування з 06.02.2017, за результатами розгляду яких допомога розрахунку не підлягає згідно з пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (арк. спр. 51).

Ухвалою від 26.02.2018 про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 1-2).

Ухвалою від 22.03.2018 з ініціативи суду розгляд даної справи призначено у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та витребуванням доказів, оскільки наявних у справі матеріалів було недостатньо для з'ясування всіх обставин у справі (арк. спр. 39-40).

На виконання вимог ухвали суду витребувані документи надані відповідачем згідно з супровідним листом від 12.03.2018 за № 1892/03 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 22.03.2018 за вхідним реєстраційним № 6816/2018 (арк. спр. 43-51).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 53, 56). Заявою від 11.04.2018 за № 3048/03 відповідач просить розглядати справу за відсутності свого представника (арк. спр. 57, 58).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 94518, АДРЕСА_1 (гуртожиток); фактичне місце проживання: АДРЕСА_2) звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою від 04.08.2017 зареєстрованою за № 16/1038 про призначення щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». До заяви позивачем додані в копіях: довідка від 18.11.2014 за № 919001482 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видана Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради 29.09.2016, паспорт громадянина України серія ЕН № 548216, виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, картка фізичної особи - платника податків, видана державною податковою інспекцією у м. Красний Луч Луганської області 06.12.2006, довідка від 04.08.2017 за № 9205/06-01, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, про те, що ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з 06.02.2017 по теперішній час (арк. спр. 44-49).

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 08.08.2017 б/н ОСОБА_1 відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (арк. спр. 50).

Листом від 29.08.2017 за № 7210/04 Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на заяву позивача від 04.08.2017 б/н про роз'яснення підстав відмови, повідомило ОСОБА_1, що йому відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги відповідно до пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (арк. спр. 25, 27).

Також судом встановлено, що наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.07.2017 № 125-ОС ОСОБА_1 10.08.2017 звільнено з посади головного спеціаліста-юрисконсульта відділу організації правової роботи юридичного управління за власним бажанням з припиненням державної служби, а наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 22.08.2017 № 264 о/с прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві та сфері інфраструктури управління захисту економіки в Луганській області, в якій позивач працює станом на час судового розгляду (арк. спр. 59, 60).

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, відповідач протиправно розпорядженням від 08.08.2017 б/н відмовив позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 08.08.2017 б/н, яким позивачу відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, і зобов'язати відповідача призначити позивачу за заявою від 04.08.2017 щомісячну адресну допомогу на період з 04.08.2017 по 03.02.2018, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 94518, АДРЕСА_1 (гуртожиток); фактичне місце проживання: АДРЕСА_2) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 08 серпня 2017 року б/н, яким ОСОБА_1 відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 94518, АДРЕСА_1 (гуртожиток); фактичне місце проживання: АДРЕСА_2) за заявою від 04 серпня 2017 року зареєстрованою за № 16/1038 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», на період з 04 серпня 2017 року по 03 лютого 2018 року, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 16 квітня 2018 року.

Суддя Т.І. Чернявська