Справа № 755/2719/18
Суддя: Шевченко В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/2719/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Дніпровського районного суду міста Києва

адміністративну справу № 755/2719/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції,

про скасування постанови

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Зуєв С.А.,

представника третьої особи Бабатенко Г.П.,

УСТАНОВИВ:

19.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенанта Зуєва С.А. про скасування постанови, який мотивує тим, що 13.02.2018 відповідачем відносно позивача було винесено постанову, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 340,00 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Як вказує позивач, Правил дорожнього руху він не порушував.

Відповідач Зуєв С.А. у судовому засіданні 21.03.2018 вказав, що є відео-доказ, на якому зафіксовано відповідну подію, просив суд відкласти справу для можливості надання цього доказу суду. Дане клопотання було задоволено.

Відповідач Зуєв С.А.в судове засідання 12.04.2018 не з'явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Від представників відповідача та третьої особи Корецької Т.О. та Бабатенко Г.П. надійшли ідентичні за змістом письмові пояснення, у яких вони вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Посилаються на те, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху повинні чітко дотримуватись відповідних вимог. Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відповідно до п. 31.4.3.а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: світлові прилади - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Вважають, що інспектор, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи, де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці, де він несе службу в той час. Щодо закриття провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посилаються на ст. 284 КУпАП, згідно із якою зазначене питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто є повноваженням виключно відповідача, а не суду. Вважають, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні підстави. Просили суд відмовити в позові. Крім цього, пояснення містять дані, які не стосуються предмету цього спору, тому суд їх не аргументує.

У судовому засіданні 12.04.018 позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що 12.02.2018 під час керування транспортним засобом «DAEWOO LANOS TF 69 Y», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Карбишева у м. Києві його було зупинено інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенантом Зуєвим С.А., який заявив, що ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч не подав відповідного світлового сигналу, про що склав відповідну постанову. Позивач не погодився із таким висновком відповідача. На прохання надати фото- чи відео- фіксацію порушення, позивач отримав відмову. Позивач наполягає, що здійснюючи поворот, він вмикав перемикач повороту, світлове обладнання на автомобілі працює. Під час подій разом із позивачем в автомобілі знаходилась його дружина ОСОБА_5. Позивач додатково пояснив, що відносно нього також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При проходженні відповідного медичного огляду на встановлення стану сп'яніння у позивача ознак сп'яніння не виявлено. Вважає, що відповідач незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, вказавши на несправність світлового обладнання на транспортному засобі, а також відмов у наданні йому доказів порушення.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, із врахуванням пояснень представників відповідача та третьої особи, а також доказів, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов таких висновків.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 13.02.2018 інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенантом Зуєвим С.А. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серія АР № 427493, згідно з якою на позивача було накладено штраф у розмірі 340,00 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП. У постанові вказується, що 12.02.2018 о 23 год 05 хв у м. Києві по вул. Карбишева, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS TF 69 Y», номерний знак НОМЕР_1, з несправним світловим обладнанням, чим порушив п. 31.4.3а ПДР.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення стала несправність світлового обладнання, тобто порушення п. 31.4.3 а) ПДР.

Відповідно до п. 31.4.3.а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: світлові прилади - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

За приписами ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представником третьої особи Бабатенко Г.П надано суду відео-доказ, при дослідженні якого встановлено, що в автоматичному режимі не зафіксовано саму подію, за наслідком якої складено оспорювану постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП., що мала місце 12.02.2018 близько 23 год. На відео відтворено розмову відповідача Зуєва С.А. із позивачем ОСОБА_1, з якої слідує, що поліцейський пояснив позивачу причину зупинки - завчасно не ввімкнув покажчик повороту, проте останній заперечив таке твердження, вказавши, що він взагалі може рукою показувати напрямок повороту. На запитання: «У Вас не працює світлове обладнання?», ОСОБА_1 спочатку відповів стверджувально: «Так», але потім поправив себе та зазначив, що світлове обладнання в нього працює, а поворотні вогні не відносяться до світлового обладнання. У подальшому позивачу було запропоновано пройти медичне обстеження на стан наркотичного сп'яніння, що не є предметом спору, тому суд не надає оцінку таким діям сторін.

Судом критично оцінюється відео-доказ, оскільки на ньому не відтворено наявність несправності світлового обладнання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Представник третьої особи наполягала на правомірності дій поліцейського при винесенні оскаржуваної постанови, вказавши, що на відео-доказі чітко видно, як ОСОБА_1 визнав те, що поворотні вогні не працюють, а його заперечення в судовому засіданні щодо цього свідчить про намагання останнього уникнути відповідальності.

Надані письмові пояснення представника відповідача Корецької Т.О. жодним чином не підтверджують наявність підстав для складання постанови, оскільки не містять доказів на підтвердження того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_6 дійсно мав несправне світлове обладнання. Також дані пояснення в основній частині не стосуються предмету спору, а тому суд не надає їм оцінку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що під час складання поліцейським постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач вказав, що світлове обладнання в нього працює та він може показати це, а поворотні вогні не є світловим обладнанням, а отже оспорив допущене порушення, а уповноважена посадова особа не виконала обов'язок щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, та взагалі поліцейський не пересвідчився в тому, чи має несправності система зовнішніх світлових приладів транспортного засобу, та відповідачем не надано суду доказів щодо цього. Відео-доказ не містить даних щодо несправності світлових приладів, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження наявності в діях позивача порушення Правил дорожнього руху і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку вимога позивача про закриття справи відсутня, проте відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Належним способом відновлення прав ОСОБА_1., на захист яких був поданий даний адміністративний позов, є скасування постанови від 13.02.2018 серія АР № 427493 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 122, 293-295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 139, 241-246, 250, 271-272, 286, пп. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича від 13.02.2018 серія АР № 427493 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст судового рішення складено13.04.2018.

Суддя В. Шевченко