Справа № 295/10054/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА
іменем України

"16" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" жовтня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Слюсарчук Н.Ф. в м.Житомирі), у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати доручення Андрушівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області, а останнє зобов`язати призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2017р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Андрушівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права він просить скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що Державними органами України визначено, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, видано позивачу Житомирською облдержадміністрацією 16.05.2008р. відповідне посвідчення. Суд першої інстанції не враховано роз`яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 16.05.2008р. №06-6592/191 про те, що місто Єльськ Гомельської області було віднесено Радою Міністрів Білоруської РСР до зони з правом на відселення, що відповідає зоні гарантованого добровільного відселення, визначеній чинним законодавством України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в зв`язку з безпідставністю і необґрунтованістю позовних вимог. Зазначає, що призначення та виплата пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не належить до компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України, то визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні та виплаті такого виду пенсійного забезпечення суперечить вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та п.5 ч.4 Положення 28-2 від 22.12.2014р. Звертає увагу на те, що в постанові Ради Міністрів Білоруської РСР від 09.04.1991 р. за №133 зазначено, що постанова Ради Міністрів Білоруської РСР від 01.06.1992 р. за №328 втратила чинність.
Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27), є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, серія НОМЕР_1 від 16.05.2008 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 29).
На звернення позивача (26.07.2017 року) про призначення пенсії за віком листом Андрушівським об`єднаним управлінням ПФУ в Житомирській області від 31.07.2017р. № 1901/02-1 повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з тим, що відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991р. за №106 м.Єльськ Гомельської області не віднесено до жодної із зазначених зон (а.с.15).
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасниками ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками 55 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно абзацу 5 пункту 2 ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі по тексту Закон), особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше: 4-х років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5-и років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали в зазначеній зоні у період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Згідно зі ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями.
Відповідно до п.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.02.1991 №791а-XII зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.
Закон Республіки Білорусь «О правовом режиме территорий, подвергшихся радиоактивному загрязнению в результате катастрофы на Чернобыльской АЕС» від 26.05.2012р. № 385-З (ст. 6) виділяє такі зони радіоактивного забруднення: «зона эвакуации (отчуждения) - территория вокруг Чернобыльской АЭС, с которой в 1986 году было эвакуировано население (30-километровая зона и территория, с которой проведено дополнительное отселение населения)», «зона первоочередного отселения», «зона последующего отселения», «зона с правом на отселение», «зона проживания с периодическим радиационным контролем».
Таким чином, визначення «зона відчуження» в українському законодавстві співвідноситься з визначенням «зона эвакуации (отчуждения)» в законодавстві Республіки Білорусь.
Судом встановлено, що для підтвердження факту проживання у зоні відчуження з 11.09.1984 р. по 28.11.1990р. позивач надав довідку від 18.08.2017р. №2431 видану Житлово-комунальним господарством Республіки Білорусь житлово-експлуатаційним унітарним підприємством "Єльське" (а.с.13,34).
В листі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 16.05.2008р. №06-6592/191 "Про зони радіоактивного забруднення" зазначено, що постановою Ради Міністрів Білоруської РСР від 09.04.1991р. №133 з дня аварії на Чорнобильській АЕС місто Єльськ Гомельської області було віднесено до зони з правом на відселення, що відповідає зоні гарантованого добровільного відселення, визначеній чинним законодавством України.
Згідно зі ст.65 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як визначив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17.09.2015р. у справі К/800/18275/14, згідно зі ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно з п.2 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеними до 2-ї категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.
ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане 16.05.2008р. Житомирською облдержадміністрацією, є потерпілим 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.7).
За записами трудової книжки заявник з 25.09.1985 р. по 30.10.1990 р. працював у грузовому автопарку №13 м. Єльськ Гомельскої області.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Враховуючи те, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як потерпілому від Чорнобильської АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність рішення відповідача Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Частиною другою статті 9 КАС України (редакція станом з 15.12.2017р.) визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, з метою відновлення порушеного права позивача, колегія суддів вважає, що для повного захисту порушеного права ОСОБА_1 необхідно зобов`язати Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 23 липня 2017 року.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є безпідставними, оскільки призначення та виплата пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не належить до компетенції головних управлінь.
Частиною 1 ст.94 КАС України (редакція станом на 03.08.2017р.) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 640 грн. при зверненні до Богунського районного суду м. Житомира та 960 грн. під час звернення до суду з апеляційною скаргою.
Відтак, зазначені судові витрати підлягають присудженню на користь ОСОБА_1 у сумі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Отже, відшкодування судових витрат на користь позивача має бути здійснено за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позову та відшкодувати судові витрати.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" жовтня 2017 р. скасувати.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23 липня 2017 року.
В решті позовних вимог - відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати у сумі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "16" квітня 2018 р.