Справа № 671/1340/17
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1340/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м.Хмельницький департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії АР № 658032 від 30 липня 2017 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону УПП у м.Хмельницький ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 Даною постановою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2017 року він вирушив з с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області до с. Доброводи Монастирського району Тернопільської області керуючи транспортним засобом DAF XF 95.530 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом TAD NPN-45 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 14 год. 58 хв. на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Знам'янка на 212 км, його зупинив вказаний вище інспектор поліції і звинуватив в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та виніс оскаржувану постанову. Позивач посилався на те, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він не порушував. Також вказував, що ПП «Транс-Авто-Д», водієм якого він є, замовило та отримало дозволи № 1300-6086 НГ, № 1300-5621 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, видані управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України. Крім цього, посилається на те, що, інспектором поліції не було прийнято до уваги його пояснення, що причиною відхилення від маршруту стала необхідність перевірки правильності кріплення вантажу.

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в надісланому на адресу суду письмовому запереченні просить відмовити в позові, посилаючись на відсутність підстав для скасування постанови. Вказує, що позов є безпідставним, оскільки позивач відхилився від маршруту, погодженого відповідним органом Національної поліції. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано обставини вчинення позивачем правопорушення. Вважає, що посилання позивача на те, що він не мав можливості зупинитися для перевірки кріплення вантажу в межах дозволеного маршруту, не відповідають дійсності, є надуманим та суперечить п.2.3 ПДР. Крім того, пояснення позивача спростовуються тим, що згідно товарно-транспортної накладної від 30.07.2017 року в с. Кремінна він здійснив навантаження дискової борони з метою доставлення її до пункту розвантаження с. Доброводи. Позивач через с. Кремінна виїхав на а/д Р-50, що не передбачена дозволом, звідки виїхав на а/д Р-48, яка в смт. Війтівці перетинається із а/д Р-48, де і було помічено позивача. Тобто, позивач, первинно рухаючись а/д Р-48 здійснив виїзд на а/д М-12.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 10 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 30 липня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону УПП у м.Хмельницький ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача було складено постанову серії АР №658032 по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 30 липня 2017 року о 14 год. 58 хв., керуючи транспортним засобом DAF XF 95.530 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD NPN-45 реєстраційний номер НОМЕР_2 на автомобільній дорозі Р-48 90 км. в напрямку смт. Теофіполь, здійснюючи перевезення великогабаритного вантажу здійснив відхилення від маршруту, який погоджується відповідним органом Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 510 грн.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП зазначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем до позову додана копія дозволу № 1300-6086 НГ, затвердженого начальником відділу УБДР ДПД Національної поліції України ОСОБА_3, з якого вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу DAF XF95.530 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD NPN-45 реєстраційний номер НОМЕР_2, з вантажем технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина 24,00 м., ширина 3,49 м., висота 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем 52,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь 10 т., а також зазначено дозволений маршрут та особливі умови руху. Встановлено, що даний дозвіл не передбачає рух автомобіля по автодорозі Р-48.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення було встановлено порушення зазначених вище норм чинного законодавства, що підтверджується наданим суду відеозаписом, записаним на диск (а.с. 25). Тобто, відповідач довів правомірність свого рішення, надавши докази, передбачені ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 30.07.2017 року здійснював керування автомобілем НОМЕР_3 з напівпричепом TAD NPN-45 реєстраційний номер НОМЕР_2, перевозив великогабаритний вантаж, на не дотримався дозволеного маршруту руху, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, а тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Доводи позивача про те, що він здійснив відхилення від маршруту для перевірки правильності кріплення вантажу, судом до уваги не приймаються, оскільки на підтвердження таких обставин позивач достовірних доказів не надав, і, крім того, ці обставини не свідчать про відсутність вини позивача та того, що він не порушив правил дорожнього руху.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 30 липня 2017 року серії АР № 658032 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, приймаючи оскаржувану позивачем постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив :

В позові ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м.Хмельницький департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.07.2017 року серії АР №658032, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений протягом десяти днів 02.01.2018 року.

Суддя: