Справа № 826/15003/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів під час здіснення фінансово-господарських взаємовідносин з суб'єктами господарювання за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року, про що складено відповідний Акт від 07 серпня 2017 року №2707/28-10-42-05/39116994 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.142-168).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до завищення на 3242000,00 грн. суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2016 року; п. 198.1., п. 198.2., п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 648400,00 грн. суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за червень 2016 року.

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких Листом Відповідача «Про розгляд заперечень» від 22 серпня 2017 року №44612/10/28-10-42-09-42 висновки Акта залишено без змін.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято зокрема податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 серпня 2017 року №, яким збільшено Позивачу на 810500,25 грн. суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 648400,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 162100,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД», як Виконавцем, та Позивачем, як Замовником, укладено Договір про надання рекламних послуг від 25 березня 2016 року № 2503-16-3 (Т.1, а.с. 63-67), відповідно до п. 2.1. якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати рекламні послуги, передбачені цим Договором та додатками до нього, а Замовник зобов'язується оплатити Виконавцеві зазначені послуги у відповідності до умов цього Договору.

Також, 25 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД», як Виконавцем, та Позивачем, як Замовником, укладено Додаток №1 до Договору від 25 березня 2016 року №2503-16-3, відповідно до умов якого Виконавець надає Замовникові Послуги з проведення відео інформаційної кампанії на мобільних світлодіодних моніторах BARCO 40 м2 на території м. Києва «АЗС ULTRA» у період з 07 квітня 2016 року по 21 червня 2016 року. Як вбачається з п. 2 Додатку до Договору, Замовник оплачує послуги Виконавця у сумі 3890400,00 (три мільйони вісімсот дев'яносто тисяч чотириста грн. 00 коп.) у тому числі ПДВ 648400,00 грн. не пізніше 31 липня 2016 року.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарської операції, надано: Податкову накладну, яку прийнято Державною податковою службою України, що підтверджується Квитанцією №1 від 12.07.2016 року, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), Акт звірки взаємних розрахунків, Фотозвіт проведення відео інформаційної кампанії на мобільних світодіодних моніторах BARCO 40 м2.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідач, як на доказ «безтоварності», здійснених Позивачем господарської операції, посилається на надану йому Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) інформацію щодо відсутності у TOB «Дітрейд ЛТД» у період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року дозволів на розміщення зовнішньої реклами, яка спростовує реальність надання TOB «Дітрейд ЛТД» Позивачу послуг з проведення відео інформаційної компанії на мобільних світодіодних моніторах Ваrсо з умовною назвою «АЗС ULTRA» в місті Києві та ставить під сумнів факт виготовлення зазначеного відеоролика.

Проте, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дітранс», як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД», як Орендарем, укладено Договір оренди рекламного обладнання від 02 лютого 2016 року №О0202, відповідно до п. 1.1. якого, Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в тимчасове платне користування - оренду, спеціальне рекламне обладнання, визначене у цьому Договорі (надалі - обладнання), а Орендар зобов'язується прийняти в тимчасове користування обладнання і сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Як вбачається з Додатку №1 до зазначеного Договору оренди обладнання, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» орендовано спеціальне рекламне обладнання та вантажні автомобілі для його мобільного розміщення.

А згідно з частинами першою - третьою ст. 18 Закону України «Про рекламу» від 03 липня 1996 року №270/96-ВР, розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється; розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху; за умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.

Також, Відповідачем в Акті зазначено, що основний вид діяльності TOB «Дітрейд ЛТД» - 46.34 оптова торгівля напоями, у зв'язку з чим надання рекламних послуг не відповідає його основному виду діяльності.

Проте, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у TOB «Дітрейд ЛТД» наявний код класифікації виду економічної діяльності 73.11 - Рекламні агентства, що відповідає господарським операціям, які виникли між Позивачем та TOB «Дітрейд ЛТД» щодо надання рекламних послуг за Договором.

Крім того, Відповідач посилається на те, що в Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2016 року №ОУ-Д1281 відсутні окремі обов'язкові реквізити - дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здісненні господарської операції від Позивача, що спростовується самим Актом (Т.1, а.с.49).

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку, що на виконання господарських зобов'язань, підтвердження фактичного здійснення Позивачем з його контрагентом господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення Договору спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправними і підлягають скасуванню.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, перевірку проведено з 13 травня 2017 року по 07 серпня 2017 року на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у справі №757/54150/16-к про призначення позапланової документальної перевірки додержання Позивачем вимог податкового законодавства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з суб'єктами господарювання за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року.

А згідно з п. 7 частини першої ст. 164 Кримінального процесуального кодексу України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали, у зв'язку з чим перевірку Позивача Відповідачем здійснено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства щодо її проведення.

Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Згідно з частиною першою ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» задовольнити, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України форми «Р» від 29 серпня 2017 року №.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» (код за ) 30393 (тридцять тисяч триста дев'яносто три) грн. 75 коп. судового збору, сплаченого Платіжними дорученнями від 17 листопада 2017 року №23 та від 14 березня 2018 року №92.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 17.04.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.