Справа № 804/8492/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року справа № 804/8492/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське автотранспортне підприємство"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року (суддя Царікова О.В.) у справі № 804/8492/17 за позовом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське автотранспортне підприємство" про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и В :

Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське автотранспортне підприємство" заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.10.2017 по 26.11.2017 року у розмірі 6709 грн. 35 коп. В обґрунтуванні заявлених вимог, позивач посилається на те, що ТОВ "Павлоградське автотранспортне підприємство" в порушення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не перераховувало витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам підприємства гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, у зв'язку з чим має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах згідно п."з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року адміністративний позов задоволено. Рішення суду мотивовано обов'язком підприємства відшкодовувати Фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Павлоградське автотранспортне підприємство" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом не було прийнято до уваги факт порушення позивачем своїх процесуальних обов'язків, оскільки останнім не було направлено відповідачу усіх документів, які долучалися до позову. З цих підстав відповідач просив суд відкласти розгляд справи, але вказане клопотання судом задоволено не було, що позбавило можливості відповідача повноцінно реалізовувати свої права у судовому засіданні. Щодо суті спірних правовідносин відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, вирішуючи справу, не перевірив обставини за яких призначалися пільгові пенсії колишнім

працівникам відповідача гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме не дослідив докази, які б підтверджували факт того, що такі працівники працювали у відповідача на посадах, за роботу на яких передбачено право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах. Крім цього, за позицією відповідача підприємство не має обов'язку відшкодовувати УПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які призначені особам за Списком №2.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Павлоградське автотранспортне підприємство" є юридичною особою, та як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Колишнім працівникам відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, позивачем направлялися ТОВ "Павлоградське автотранспортне підприємство" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених, відповідно до п. "б"- "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до Розрахунку боргу загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2017 року по 26.11.2017 року становить 6709 грн. 35 коп.

У зв'язку з тим, що вказана сума відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. "б"-"з" цієї статті (ч.2 ст.13 Закону).

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України" від 17.02.2000р. №1461 частину 2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було виключено та одночасно цим же Законом доповнено статті 2 та 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" пунктами, якими встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами "б"-"з" ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". А саме, Законом №1461 доповнено пункт 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" абзацом четвертим відповідно до якого об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст..12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Також Законом №1461 встановлено розмір збору з зазначеного об'єкту оподаткування - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацами третім і четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (ст..4 Закону).

Таким чином, відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. "б"-"з", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір сум до відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду № 21 -1 від 19.12.2003 р. зі змінами та доповненнями (надалі Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто, зберігається зазначений вище порядок відшкодування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про існування у відповідача обов'язку відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не перевірив обставини за яких призначалися пільгові пенсії колишнім працівникам відповідача гр. ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2, не мають правового значення для вирішення цієї справи, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не правомірність призначення пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що пільгові пенсії колишнім працівникам відповідача гр. ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2 пенсійним органом призначено на виконання судових рішень, які ухвалені на користь зазначених осіб та якими встановлено їх право на призначення пенсії на підставі п."з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Про фактичне виконання судових рішень свідчать протоколи про призначення пенсій вказаним особам.

Таким чином, з огляду на обов'язок відповідача відшкодовувати Фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, враховуючи як факт призначення колишнім працівникам відповідача пільгових пенсій так і факт виплати сум, які відображені у розрахунках, що направлялися на адресу відповідача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленого позову.

Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки вказане не свідчить про те, що судом неправильно по суті вирішено справу, а також не вказує на неможливість довести перед судом (у тому числі перед судом апеляційної інстанції) свою правову позицію відносно спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське автотранспортне підприємство" залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року по справі № 804/8492/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.04.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк