Справа № 810/684/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року № 810/684/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;

- зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи, як пільговий: з 01.08.1977 року по 11.10.1978 року, на Старинській Ордена Трудового Червоного прапору птахофабриці ім. XXII з'їзду КПРС учнем газоелектрозварника (1 рік 2 місяці 11 днів); з 16.10.1978 по 27.09.1980, проходження служби в Радянській Армії (1 рік 11 місяців 12 днів); з 28.10.1989 по 13.04.2001, машиністом аміачних холодильних установок забійного цеху Старинської птахофабрики (з 18.06.1993 птахофабрика перейменована на птахорадгосп «Мирненський») (11 років 5 місяців 16 днів); призначити та виплатити ОСОБА_1 згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком на пільгових умовах з 29.07.2016.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01.08.1977 по 11.10.1978 працював на Старинській Ордена Трудового Червоного прапору птахофабриці ім. XXII з'їзду КПРС учнем газоелектрозварника. З 16.10.1978 по 24.07.1986 проходив службу в рядах Радянської Армії. З 11.09.1986 по 25.07.1987 працював робітником забійного цеху Старинської птахофабрики. З 25.07.1987 по 28.10.1989 працював слюсарем аміачних холодильних установок забійного цеху Старинської птахофабрики. З 28.10.1989 по 13.04.2001 працював машиністом аміачних холодильних установок забійного цеху Старинської птахофабрики (з 18.06.1993 птахофабрика перейменована на птахорадгосп «Мирненський»). Зазначені періоди роботи підтверджуються відповідними записами в його трудовій книжці.

Після досягнення ним 55-ти річного віку 29.07.2016 звернувся до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач вказує, що для призначення пенсії ним були подані відповідні документи, проте рішенням відповідача №2582 від 28.10.2016 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з недостатнім стажем роботи за Списком №2 - 2 роки 9 місяців 24 дні, що є не достатнім для призначення пенсії за віком в 55 років.

15.11.2017 позивач повторно подав заяву до відповідача про призначення та виплату йому пенсії згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак листом від 11.12.2017 відповідач повідомив, що за наявними в пенсійній справі документами стаж роботи позивача в шкідливих та важких умовах праці за Списком №2 становить 2 роки 9 місяців 24 дні, що є не достатнім для визначення права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №2.

Вважаючи, що Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області протиправно відмовило в призначенні пільгової пенсії, не врахувавши весь період роботи на відповідних посадах, звернувся з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві від 27.03.2018, відповідач вказав, що за записами трудової книжки немає можливості визначити періоди роботи, протягом яких позивач працював у шкідливих і важких умовах праці, а також відсутня інформація про характер виконуваних робіт та умови праці, а також тривалість робочого дня (повний, неповний) протягом якого виконувались певні види робіт, інформація про проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 також відсутня. Будь-яких інших документів, що підтверджують роботу в шкідливих умовах праці позивач не надав, отже визначити періоди роботи за списком № 2 неможливо.

Окрім того, відповідач зазначив, що рішенням Комісії №15/109 від 17.10.2016 підтверджено стаж роботи у шкідливих та важких умовах праці за Списом №2 з 28.10.1989.по 21.08.1992 - 2 роки 9 місяців 24 дні.

Враховуючи зазначене, відповідач вважаємо, що відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, діяв правомірно, оскільки для її призначення відсутні правові підстави, а відтак і адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон - № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова №442 відповідно) застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (№№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

Окрім того, відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до загального трудового стажу учня, слухача, в тому числі до безперервного стажу і стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідних категорій працівників (у тому числі й призначення пенсій за Списком №1 і 2), якщо перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Інформація про період навчання за професією електрогазозварника у професійно - технічному навчальному закладі позивач не надав. Відповідно до записів трудової книжки позивач з 01.08.1977 по 11.10.1978 працював у Старинській птахофабриці на посаді робітника мехмайстерні в якості учня газоелектрозваювальника. Період індивідуально-бригадного навчання професії газоелектрозварювальника не передбачений Списками 1,2 та не враховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» N 2636-ІУ, 02.06.2005 передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, до яких належить і Пенсійний фонд України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, діяло правомірно, оскільки для її призначення відсутні правові підстави, а відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.