Справа № 826/23664/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року

Київ

справа №826/23664/15

провадження №К/9901/10680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/23664/15

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді Качура І.А., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Гром Л.М., суддів: Бєлової Л.В., Пилипенко О.Є.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати наказ начальника Головного управління МВС України в місті Києві від 26 вересня 2015 року № 643 протиправним та скасувати його як такий, що суперечить чинному законодавству та порушує законні права позивача;

визнати наказ начальника Головного управління МВС України в місті Києві від 23 жовтня 2015 року № 914 протиправним та скасувати його як такий, що суперечить чинному законодавству та порушує законні права позивача;

зобов'язати відповідача сплатити позивачу грошове й речове забезпечення за встановленим законодавством нормами за час вимушеного прогулу;

внести відповідний запис в трудову книжку ОСОБА_1 та поновити на роботу.

В мотивування позову зазначає, що у спірному наказі відсутнє посилання на Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 9114, яким передбачено звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу за порушення дисципліни. Зазначав, що його не було ознайомлено під підпис із затвердженим висновком службового розслідування, а з тексту наказу № 643 від 26 вересня 2015 року не зрозуміло, чи взагалі проводилось службове розслідування, яке є обов'язковим при накладенні таких дисциплінарних стягнень як звільнення з органів внутрішніх справ.

Вважаючи дії відповідача незаконними, ОСОБА_1, з метою захисту своїх прав звернувсь до суду з вимогою скасувати спірні накази, зобов'язати відповідача сплатити грошове й речове забезпечення, внести відповідний запис в трудову книжку та поновити на роботу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свою касаційну скаргу мотивує, що суди неналежним чином з'ясували обставини, що мають значення для справи, під час розгляду справи не враховано доводи позивача, що як наслідок, призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованих рішень. У спірному наказі відсутнє посилання на Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, при проведенні службового розслідування позивачу не було надано можливості надати письмові пояснення по суті. Наявність кримінального провадження не має жодного відношення до факту звільнення, а матеріали кримінального провадження, пояснення, протоколи допиту свідків не можуть бути предметом дослідження в адміністративному суді та аргументом при вирішенні позову.

Водночас, представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, у запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що лейтенант міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ працював з 01 вересня 2012 року, з 27 червня 2015 року, проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом ВКР Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві.

На підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 26 вересня 2015 року №643 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Оболонського районного управління, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у ігноруванні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пункту 4 розділу 3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, на оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Не погоджуючись із правомірністю звільнення з органів внутрішніх справ, вказуючи на порушення ГУМВС України в місті Києві приписів Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем правомірно проведено службове розслідування та складено висновок, а в подальшому обґрунтовано винесено наказ про звільнення позивача.

Апеляційний суд погодився з такою позицією та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд погоджується з такими висновками судів і вважає їх такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про міліцію» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

За змістом статей 2, 3 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків. Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про міліцію» працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ регламентований Інструкцією, що затверджена наказом МВС України від 06 грудня 1991 року №552 «Про заходи зміцнення законності в діяльності органів внутрішніх справ».

Види стягнень, що можуть бути накладені на працівника міліції визначені статтею 12 Закону «Про міліцію».

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати у належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Поряд з цим, пунктом 4 розділу 3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155 визначено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби; ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми; виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на адресу Головного управління МВС України в місті Києві, 12 вересня 2015 року надійшло спецповідомлення про те, що 11 вересня 2015 року о 23.00 біля арт - клубу «Closer», який розташований по вулиці Нижньоюрківській, 31 в місті Києві, оперуповноважений сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві лейтенант міліції ОСОБА_1 вимагав в окремих громадян 10000 грн. за не притягнення їх до кримінальної відповідальності за фактом зберігання наркотичних засобів.

Відповідно до наказу ГУ МВС України в місті Києві від 12 вересня 2015 року №999 «Про призначення та проведення службового розслідування», старшим інспектором з особливих доручень відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУМВС України в місті Києві проведено службове розслідування за фактом порушення дисципліни оперуповноваженим відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві, за наслідком якого складено Висновок від 26 вересня 2015 року.

В ході службового розслідування встановлено, що « 11 вересня 2015 року о 23.00 біля арт-клубу «Closer», який розташований по вулиці Нижньоюрківській, 31 в місті Києві, оперуповноважений сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві лейтенант міліції ОСОБА_1, перебуваючи разом із громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, познайомилися з громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

У ході спілкування ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбати у нього наркотичні засоби. Потім вони сіли до автомобіля ОСОБА_3 «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 та поїхали на Мильний провулок. У машині ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 пакунок, у якому знаходилася речовина, схожа на наркотичну речовину, а останній йому гроші у сумі 60 грн.

Після цього ОСОБА_1 пред'явив службове посвідчення працівника міліції та, погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності, почав вимагати у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 гроші у сумі 10 000 грн. У подальшому ОСОБА_1 провів огляд ОСОБА_5 та виявив у нього гроші в сумі 2 300 грн, які передав ОСОБА_3

В цей час ОСОБА_4 почав тікати, а ОСОБА_2 побіг за ним. Тікаючи ОСОБА_4 забіг на автозаправочну станцію «Авіас» та попросив викликати працівників міліції та побачивши автопатрульний наряд Г3-356 Подільського РВ УДСО повідомив їм, що невідомі чоловіки на перехресті вулиці Нижньоюрківській та вулиці Фрунзе силоміць посадили до автомобіля «Ауді 100», номерний знак НОМЕР_1 його друга ОСОБА_5 та повезли в бік вулиці Вишгородської.

Не наздогнавши ОСОБА_4, ОСОБА_2 повернувшись до автомобіля повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про виклик ним працівників міліції, після чого вони сіли у автомобіль та продовжили рух. Біля стадіону «Спартак» вони висадили з автомобіля ОСОБА_5

У подальшому працівниками Подільського РВ УДСО при ГУМВС України в місті Києві у дворі будинку АДРЕСА_1 було затримано ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також викликано СОГ Подільського районного управління, членами якої після огляду місця події було виявлено та вилучено револьвер «Флобер», який належить ОСОБА_3, грошові кошти у сумі 2 200 грн. та пакет з речовиною, схожою на наркотичний засіб - марихуану.

Затриманих доставлено до Подільського районного управління. Вказану подію зареєстровано до ЖЄО Подільського районного управління за № 30484 та слідчим відділом райуправління відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006675 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 11 вересня 2015 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодив свій автомобіль. Грошові кошти на його ремонт вирішив отримати шляхом незаконної грошової винагороди за не притягнення до кримінальної відповідальності громадян, яким він намагався спочатку збути наркотичні засоби.

Опитані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 пояснили, що 11 вересня 2015 року, зустрівшись із товаришем ОСОБА_1, який повідомив, що внаслідок ДТП пошкодив свій автомобіль та для його ремонту потрібні гроші. У зв'язку з цим, він їм запропонував поїхати до нічного розважального клубу запропонувати комусь наркотичні засоби, а потім за не притягнення до кримінальної відповідальності отримати грошову винагороду.

Так, біля клубу «Closer», який розташований по вулиці Нижньоюрківській, 31, ОСОБА_1 запропонував громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наркотичні засоби. У подальшому ОСОБА_1 показав вказаним громадянам посвідчення працівника міліції та вимагав у них 10 000 грн. за не притягнення їх до кримінальної відповідальності. Після цього ОСОБА_1 обшукав ОСОБА_5 та забрав у нього 2 300 грн.

Опитані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснили, що 11 вересня 2015 року біля клубу «Closer», який розташований по вулиці Нижньоюрківській, 31 невідомий їм чоловік на ім'я ОСОБА_1 намагався їм збути наркотичні засоби та у подальшому за не притягнення до кримінальної відповідальності вимагав у них 10 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, які встановлені у ході досудового розслідування події, відомості щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006675, позивачем не були спростовані під час розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 вересня 2015 року начальником Головного управління МВС України в місті Києві затверджено висновок службового розслідування за результатами якого вирішено, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у ігноруванні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пункту 4, розділу 3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 22 лютого 2012 року №155 на оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

В подальшому, наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 26 вересня 2015 року № 643 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Оболонського районного управління» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у ігноруванні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пункту 4, розділу 3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155 на оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Головного управління МВС України в місті Києві від 23 жовтня 2015 року №914 о/с оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Оболонського районного управління ГУМВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пп. «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Враховуючи встановлені судами обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та з обраним видом стягнення. У зв'язку з чим, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказів від 26 вересня 2015 року №643 та від 23 жовтня 2015 року № 914.

Оскільки, в ході судового розгляду справи підтверджено правомірність звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги про стягнення грошового, речового забезпечення за час вимушеного прогулу, внесення відповідного запису в трудову книжку ОСОБА_1 та поновлення на роботу є похідними, у зв'язку з чим, задоволенню не підлягають.

За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 350 цього ж Кодексу закріплено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки суди не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, підстави для їх скасування відсутні, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а згадані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець