Справа № 511/2123/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №511/2123/16-а

адміністративне провадження №К/9901/20828/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року (головуючий суддя Бобровська І.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (головуючий суддя Бойко А.В., судді: Танасогло Т.М., Яковлєв О.В.) у справі №511/2123/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідача та просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області від №30/Т-03 від 11.08.2016 року у перерахунку пенсії, визнати протиправними дії відповідача щодо неврахувань під час розрахунку пенсії сум інших видів виплат з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати; зобов'язати відповідача провести уточнюючий перерахунок та виплату призначеної їй пенсії у розмірі 90 % від суми її заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, починаючи з 11.08.2016 року; здійснити розрахунок та виплату пенсії з 11.08.2016 року з урахуванням складових заробітної плати та сум інших виплат, а також зобов'язати відповідача здійснити розрахунок пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати та сум інших виплат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не змінюючи базового місця нарахування індексації пенсії.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позов задоволено повністю.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що позивач перебуває з 2 грудня 2010 року на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від заробітної плати.

Проте, при обчисленні її пенсії відповідачем не були враховані інші виплати, до яких входять матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та індексація.

У зв'язку з вищевказаним, 2 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління ПФУ у Роздільнянському районі Одеської області з письмовою заявою про перерахунок пенсії із врахуванням вищевказаних виплат. Проте, листом №30/Т-03 від 11 серпня 2016 року у вказаному перерахунку позивачці було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, відповідач виходив з того, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються, тому підстави для перерахунку пенсії позивачки на цей час відсутні.

Суди визнали таку відмову неправомірною, виходячи з того, що пенсію позивачу було призначено в 2010 році, а тому посилання на Постанову Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. є безпідставними. Також зазначили, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії. Оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що матеріальна допомога, індексація, носять разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати в розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання збору на обов'язкове державне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

У запереченнях на касаційну скаргу, позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення а судові рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що при обчисленні пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для такого обчислення включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Суди правильно визнали без підставними посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми законодавства, чинні на час призначення пенсії позивачу, оскільки предметом позову у даній справі є неправильне обчислення розміру пенсії позивачу при її призначенні, а не її перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно статті 41 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, включаються в заробіток (дохід) державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Суди правильно зазначили, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. №466/2402/17.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі №511/2123/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду