Справа № 456/3075/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2018 року

Київ

справа №456/3075/17

адміністративне провадження №К/9901/46862/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради

про скасування розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, що подана 28 березня 2018 року, не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а саме, до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 не працює та не займається підприємницькою діяльністю, оскільки доглядає дитину-інваліда ОСОБА_3; враховуючи майновий стан, скаржник просить суд звільнити її від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За змістом частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України "Про судовий збір"), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору зазначаються підстави звільнення з посиланням на відповідну частину та пункт статті 8 Закону України "Про судовий збір". Крім того, відповідні підстави заявлені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору підтверджуються належними доказами.

В клопотанні скаржника про звільнення від сплати судового збору не зазаначено відповідного пункту, частини статті 8 Закону України "Про судовий збір", з наданням відповідних та належним чином засвідчених доказів або наданням їх в оригіналі.

Таким чином, на сьогодні, у суду відсутні достатні законодавчі та фактичні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За змістом пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка була чинна на момент звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 гривень.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280,00 гривень (1600*0,4*200%).

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення згаданих вище недоліків, шляхом подання документу про сплату судового збору в сумі 1280,00 грн., який підлягає зарахуванню на розрахунковий рахунок 0007, отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030102, Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд.

У випадку не усунення недоліків, касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 та частини 2 статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

3. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.О. Берназюк