Справа № 566/81/18
Суддя: Феськов П. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді: Феськова П.В.

при секретарі: Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Млинів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 січня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 711158 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за користування засобом звязку(мобільним телефоном) під час керування транспортним засобом. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Просив суд скасувати постанову серії АР № 711158 від 15 .01.2018 року винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.(а.с.23)

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі.

12 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами, а тому до задоволення не підлягають. (а.с.18-20)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії АР №711158 від 15.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено штраф у розмірі 425 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що 15.01.2018 року 14 год. 30 хв. на 369 км автодороги М-06 Київ-Чоп ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВМW 7300 д.н.з. НОМЕР_1 та під час руху користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9. (д) ПДР України. Вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.2.9. (д) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно частини 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, зокрема, пояснень свідків, відеозапису на якому було б зафіксовано порушення тощо.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не підтверджує здійснення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки з наданої відеофіксації не можливо точно встановити, що позивач користувався під час руху мобільним телефоном, тримаючи його в руці. На диску відсутній запис безпосередньо правопорушення позивача, а саме: користування під час руху мобільним телефоном.(а.с.21)

Разом з тим, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач заперечував факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КупАП та вимагав надання йому будь-яких доказів на підтвердження цього.

Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на даний відеозапис як доказ, що підтверджує вину позивача у правопорушенні, за яке його притягнуто до відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за переліком певних обставин, серед яких відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем не доведено той факт, що в момент керування автомобілем позивач розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці, а тому постанова винесена без з'ясування усіх обставин справи, необхідних для об'єктивного та неупередженого її вирішення, без підтвердження доказами винності позивача у вчиненні правопорушення.

За відсутності події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.6-8, 72, 77, 90, 241-243, 286, 293 КАС України ,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 711158 від 15 .01.2018 р., якою було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП, - скасувати

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: П.В. Феськов