Справа № 817/1167/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2018 року

Київ

справа №817/1167/17

касаційне провадження №К/9901/28453/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1167/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Консюмерс-Скло-Зоря» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Уст-Груп» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Консюмерс-Скло-Зоря» у серпні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2017 №.

Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 18.09.2017 адміністративний позов задовольнив.

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 29.01.2018 залишив постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 23.02.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018.

Верховний Суд ухвалою від 05.03.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

.

Вказана ухвала Верховного Суду від 05.03.2018 була отримана відповідачем 15.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №265.

На виконання вимог ухвали від 05.03.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової можливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 06.03.2018, 12.03.2018, 14.03.2018, 16.03.2018, 19.03.2018 про безспірне списання коштів та зупинення видатків за всіма кодами класифікації, крім захищених, а також, копії листів Офісу великих платників податків ДФС від 31.01.2018, 22.02.2018 про виділення скаржнику коштів за КЕКВ 2800 «Інші видатки» для сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №817/1167/17.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 05.03.2018 про залишення касаційної скарги без руху в частині надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332, Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1167/17.

2. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1167/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Консюмерс-Скло-Зоря» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Уст-Груп» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна