Справа № 808/4167/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 березня 2018 року о/об 12 год. 31 хв.Справа № 808/4167/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» (72315, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Рівне, вул. Зелена 24, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності б/н від 14.02.2018 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 031 від 03.10.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» (надалі позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову №280 від 19 вересня 2017 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що на адресу позивача надійшла постанова №280 від 19 вересня 2017 року, яка винесена з порушеннями чинного законодавства, оскільки Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області не повідомлено належним чином позивача про розгляд справи про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» та при проведенні перевірки допущені помилки, які на думку позивача не можуть бути залишені по заувагою при прийнятті постанови №280 від 19 вересня 2017 року. Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_3 не працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТП АСА», як штатний робітник, а виконував послуги обумовлені цивільно-правовим договором від 01 січня 2016 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП АСА».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління Держпраці у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, відповідно до якого зазначає, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області, діяло на підставі та у межах повноважень у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України. Прийняте рішення є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник Головного управління Держпраці у Запорізькій області просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02 січня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

22 січня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом осіб) та призначено перше судове засідання на 20 лютого 2018 року.

20 лютого 2018 року ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 березня 2018 року.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 15 березня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75. підпункту 80.2. підпункту 80.2. 80.6 статті 80 Податкового Кодексу України (далі по тексту ПК України) відповідно до направлень віл 18 серпня 2017 року №№ 381, 382 виданих ГУ ДФС Запорізькій області, та наказу ГУ ДФС Запорізькій області від 17 серпня 2017 року № 2132 ОСОБА_4, головним державним ревізором-інспектором, радником податкової та митної справи III рангу відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб, та ОСОБА_5, головним державним ревізором-інспектором радником податкової та митної справи III рангу відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб, проведена фактична перевірка ТОВ «АТП АСА», (код за ) з питання використання праці найманих працівників без належного оформления та виплати заробітної плати без відповідного оподаткування.

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 перевірки №119/08-01-13-3/32578564 від 28 серпня 2017 року.

Висновками перевірки визначено зокрема порушення Кодексу законів про працю України, а саме використання праці однієї найманої особі в період 2016 2017 років без належного документального оформлення.

Так, до Головного управління Держпраці в Запорізькій області надійшов лист Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29 серпня 2017 року за вих. № 11979/10/08-01-13-13-10, в якому повідомлено, що ГУ ДФС у Запорізькій області для вжиття заходів відповідного чинного законодавства направляє акт фактичної перевірки.

У зв'язку з виявленими порушеннями, які зафіксовано в акті про результати фактичної перевірки TOB «АТП АСА» з питань використання праці найманих працівників без належного оформлення та виплати заробітної плати без відповідного оподаткування від 28 серпня 2017 року № 119/08-01-13-13/32578564, заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_6, 06 вересня 2017 року прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на TOB «АТП АСА»

На підставі прийнятого рішення 12 вересня 2017 року за 7 днів до дати розгляду справи, TOB «АТП АСА» листом за вих. № 08/03.4-14/5601 повідомлено про розгляд справи 19 вересня 2017 року о 15 год. 30 хв. (надіславши рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 13 вересня 2017 року за № 400).

19 вересня 2017 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізької області ОСОБА_6, на підставі акта про результати фактичної перевірки TOB «АТП АСА» питань використання праці найманих працівників без належного оформлення та виплати заробітної плати без відповідного оподаткування від 28 серпня 2017 року № 119/08-01-13-13/32578564 та пояснень заступника директора TOB «АТП АСА» ОСОБА_7 від 18 серпня 2017 року, винесено постанову про накладення штрафу № 280 в розмірі 96000,00 гривень за порушення статті 24 Кодексу законів про працю України.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» звернулося до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає постанову, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України № 322-VIII від 10 грудня 1971 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кодексу законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

За правилами частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При розгляді справи судом встановлено, що 01 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП АСА», в особі генерального директора ОСОБА_8, який діє на підставі Статуту, як «Замовником», з однієї сторони, і громадянином України ОСОБА_3, як «Виконавцем», укладено договір про надання послуг з виконання функцій водія.

За цим договором Виконавець зобов'язується надавати транспортні послуги з перевезення пасажирів на маршрутному автобусі загального користування №АР 3272АВ «Мелітополь-Троїцьке», який належить Замовнику, на час відсутності водія ОСОБА_9, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити зазначені послуги в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

На виконання умов договору про надання послуг з виконання функцій водія позивачем до суду надано ОСОБА_1 приймання наданих послуг до договору.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В свою чергу, відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На виконання вимог статті 628 Цивільного кодексу України договір про надання послуг укладений між позивачем та ОСОБА_3 містять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ціна, строк, тощо).

Згідно із статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, наявність обставин, що вказують на відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є лише підставою розгляду питання компетентним судом для визнання правочину недійсним (тобто вказує на оспорюваність правочину).

У той же час, згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В судовому засіданні судом досліджено пояснення ОСОБА_8 надані ГУ ДФС у Запорізькій області на проведену перевірку, відповідно до яких було зазначено, що ОСОБА_3 згідно договору надає послуги. Вказує на те, що трудових відносин з ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» не має.

Суд звертає увагу на те, що жодних, передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність будь-яких правочинів позивача, з акту перевірки №119/08-01-13-3/32578564 від 28 серпня 2017 року не вбачається.

Відповідач не має повноважень на визнання укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» з ОСОБА_3 цивільно-правового договору з надання послуг недійсними або визнавати його трудовим, чи на власний розсуд тлумачити його умови.

Суд вважає за необхідне зазначити, що предметом договору про надання послуг, є виконання працівником певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобов'язувався оплатити виконавцеві виконану ним роботу, тобто, предметом є кінцевий результат, а не процес праці. Метою цього договору є отримання певного матеріального результату.

За цим договором працівник не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовував свою роботу і виконував її на власний ризик, трудові функції виконував разово, так як після закінчення виконання визначеного завдання, вказаним договором, трудова діяльність робітника з позивачем припинилася і за кожну виконану роботу здійснювалася оплата, що підтверджується актами прийому передачі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у правовідносинах між позивачем та ОСОБА_3, (сторонами договору про надання послуг) містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат.

Отже, правовідносини між позивачем та ОСОБА_3 є цивільно-правовими і не регулюються статтею 24 Кодексу законів про працю України, а відтак Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» не було допущено порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України при їх укладенні та виконанні.

Як наслідок, винесена Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області постанова №280 від 19 вересня 2017 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 96 000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню

Разом з тим, визнаючи постанову №280 від 19 вересня 2017 року протиправною, суд виходив з того, що механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 509 від 17 липня 2013 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 509 від 17 липня 2013 року у повноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 509 від 17 липня 2013 року справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

За правилами пункту 6 Порядку № 509 від 17 липня 2013 року про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку № 509 від 17 липня 2013 року справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Тобто відповідачем здійснено розгляд справи за відсутності доказів належного повідомлення представника позивача, чи порушено право особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з повідомленням про розгляд справи №08/03.4-14/5601 від 12 вересня 2017 року позивачу запропоновано прийняти участь у розгляді справи та прибути до Головного управління Держпраці у Запорізькій області 19 вересня 2017 року о/об 15:30 хв.

Так, відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи, відповідно до витягу поштового реєстру, направлено на адресу позивача 13 вересня 2017 року, а невдала спроба вручення та повернення поштового відправлення, відповідно до цього ж реєстру, була 16 вересня 2017 року.

Отже, матеріали справи підтверджують, що відповідачем не повідомлено позивача про дату та час розгляду справи про накладення штрафу. Таким чином при винесенні постанови відповідачем не дотримано підпунктів 6, 7 Порядку № 509 від 17 липня 2013 року.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваної постанови, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 143, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» (72315, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Рівне, вул. Зелена 24, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) №280 від 19 вересня 2017 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» (72315, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Рівне, вул. Зелена 24, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 20 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов