Справа № 810/979/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/979/17 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Сорочка Є.О., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочева скарбниця» на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочева скарбниця» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форм «Д», «П», «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції в частині скасувати, ухвалити в цій частині нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 27.06.2014 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 27.06.2014 року по 30.06.2016 року, про що складено відповідний Акт від 18 жовтня 2017 року № 321/26-15-14-01-02/39276175 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.78-134).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п. 44.1., п. 44.2. ст. 44, ст. 134, п. 138.1., п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9. п.139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, що призвело до заниження на 222851,00 грн. податку на прибуток, у тому числі у сумі 102082,00 грн. за 2014 рік, у сумі 123769 грн. за 2015 рік та завищення об'єкту оподаткування податком на прибуток (від'ємне значення) за І півріччя 2016 року на суму 514191 грн.; п. 198.1., п. 198.3., ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 38509,00 грн. податку на додану вартість, у тому числі на 11540,00 грн. за вересень 2015 року, на 21125,00 грн. за березень 2016 року та на 5844,00 грн. за квітень 2016 року; п. 255.11. ст. 255 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 5506,06 грн. податкового зобов'язання зі плати за спеціальне використання води, ст. 257 Податкового кодексу України - неподання податкових декларацій зі плати за спеціальне використання води за 6 податкових періодів; п. 160.5. ст. 160, пп. 141.4.4. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 124891,17 грн. податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у тому числі на 5780,58 грн. за 2014 рік, на 96339,44 грн. за 2015 рік, на 22771,15 грн. за 2016 рік; п. 4 частини другої ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 1 розділу 3 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 435 від 14.04.2015 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Д» «П», «Р» від 02.11.2016 року №№, 542140102, 541140102, 540140102, якими Позивачу на 156114,00 грн. визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у тому числі на 124891,00 грн. за податковим зобов'язанням та на 31223,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; зменшено на 514191,00 грн. суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за І півріччя 2016 року; збільшено на 48137,00 грн. суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 38509,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 9628,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; збільшено на 251372,00 грн. суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 225851,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 25521,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, відповідно.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог чинного законодавства за період з 27.06.2014 року по 30.06.2016 року в частині встановлених порушень з податку на прибуток, податку на додану вартість та податку на прибуток іноземних юридичних осіб, що стали предметом оскарження Позивачем, про що складено відповідний Акт від 23 грудня 2016 року № 414/26-15-14-01-02/39276175 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.78-134).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п. 44.1., п. 44.2. ст. 44, ст. 134, п. 138.1., п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9. п.139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, що призвело до заниження на 222851,00 грн. податку на прибуток, у тому числі у сумі 102082,00 грн. за 2014 рік, у сумі 123769 грн. за 2015 рік та завищення об'єкту оподаткування податком на прибуток (від'ємне значення) за І півріччя 2016 року на суму 514191 грн.; п. 198.1., п. 198.3., ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 38509,00 грн. податку на додану вартість, у тому числі на 11540,00 грн. за вересень 2015 року, на 21125,00 грн. за березень 2016 року та на 5844,00 грн. за квітень 2016 року; пп. 141.4.4. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 119110,57 грн. податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у тому числі на 96339,44 грн. за 2015 рік, на 22771,13 грн. за 2016 рік.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 16.01.2017 року № 777/6/99-99-11-01-01-25, податкове повідомлення-рішення Відповідача від 02.11.2016 року № скасовано в частині 5780,43 грн. податку на прибуток і 1445,11 грн. застосованих штрафних санкцій, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення Відповідача від 02.11.2016 року №№542140102, 541140102, 540140102 залишено без змін, а скаргу - задоволено частково.

На підставі зазначеного, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Д» 20.01.2017 року №, яким Позивачу на 14888,75 грн. визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у тому числі на 119111,00 грн. за податковим зобов'язанням та на 29777,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Між Позивачем, як Клієнтом, та компанією «Piotrex Transport Piotr.Rejmak», як Перевізником, укладено Контракти №001 від 05.12.2014 року та №002 від 05.01.2016 року, відповідно до п. 1.1. яких Предметом Контрактів є взаємовідносини Сторін, що виникають при транспортно-експедиційному обслуговуванні пред'явлених Клієнтом Перевізнику для організації перевезень автомобільним транспортом вантажів, а також при організації їх доставки морським транспортом.

Як зазначено в Акті та не заперечується Позивачем, ним виплачено компанії «Piotrex Transport Piotr.Rejmak» доходи із джерелом їх походження з України у загальній сумі 73000,00 євро (еквівалентній 1699491,64 грн.), з якого податок не утримувався та не виплачувався.

Відповідно до пп. 141.4.1. п. 141.4. ст. 141 Податкового Кодексу України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема фрахт.

Згідно з пп. 141.4.4. п. 141.4. ст. 141 Податкового Кодексу України, сума фрахту, що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів. При цьому: базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими справляти податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, чи є він платником податку, а також суб'єктом спрощеного оподаткування.

Відповідно до п. 121.1. ст. 121 Податкового Кодексу України, зокрема у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 103.1 ст. 103 Податкового кодексу України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Відповідно до п. 103.2 ст. 103 Податкового кодексу України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 Податкового кодексу України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 103.5 ст. 103 Податкового кодексу України, довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

А відповідно до п. 3.2. ст.3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з частиною першою ст. 8 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12 січня 1993 року, яка набрала чинності 11.03.1994 року, прибутки, одержані резидентом Договірної Держави від експлуатації морських, річкових і повітряних суден, дорожніх транспортних засобів у міжнародних перевезеннях будуть оподатковуватись лише в цій Державі.

Як зазначено Відповідачем, до перевірки Позивачем надано засвідчену копію Сертифікату Податкової інспекції про статус резидента від 05.10.2016 року №0611-ОВ-1.4066.290.2016 (надалі - Сертифікат), виданій фізичній особі ОСОБА_1, Республіка Польща, який суперечить наданим до перевірки оригіналам первинних документів, де визначено, що виплати доходів нерезиденту здійснено компанії «Piotrex Transport Piotr.Rejmak», Польща, у зв'язку з чим Позивач мав утримати податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 6 % у загальній сумі 101969,50 грн.

Проте, як вбачається із зазначеного Сертифіката, укладених між Позивачем та компанією «Piotrex Transport Piotr.Rejmak» Контрактів, яка має один і той же податковий ідентифікаційний номер, як і фізична особа ОСОБА_1, NIP НОМЕР_1, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що контрагентом Позивача належним чином підтверджено його статус нерезидента України, - резидента Республіки Польща.

Відповідно до ст. 15 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 року, ратифікованого Україною 04.02.1994 року, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом; документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. Отже, наданий контрагентом Позивача Сертифікат оформлено належним чином.

31.05.2017 року до суду першої інстанції надано клопотання щодо долучення до матеріалів справи Сертифікату з іншими документами про підтвердження здійснення Позивачем господарської діяльності, яке всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України розглянуто не було, що є грубим порушенням норм процесуального права і призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача форми «Д» № від 20.01.2017 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 101969,92 грн. за податковим зобов'язанням та на 25492,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями є протиправним і підлягає скасуванню.

Також Відповідачем зазначено, що до перевірки не надано Довідку про статус податкового резидента компанії «Gross Trading Limited», Великобританія, про що не заперечував і представник Позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим Позивач при виплаті компанії нерезиденту «Gross Trading Limited» доходів мав утримати податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 6 % у загальній сумі 17141,08 грн., а тому визначення Позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у зазначеній сумі та на 4285,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями є правомірним.

Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Постанова Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочева скарбниця» задовольнити частково, Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017 року щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «Д» № від 20.01.2017 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 101969,92 грн. за податковим зобов'язанням та на 25492,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями скасувати, прийняти в цій частині нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «Д» № від 20.01.2017 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 101969,92 грн. за податковим зобов'язанням та на 25492,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В іншій частині Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2017року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 13.04.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Сорочко Є.О.

Степанюк А.Г.