Справа № 826/9304/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2018 року № 826/9304/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ПрАТ «Промислова група «Агат» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПрАТ «Промислова група «Агат» звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій щодо застосування права податкової застави на майно позивача у зв'язку з обліком податкової заборгованості по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 591 941,48 грн., яка виникла 11.03.2015 по податковій декларації від 02.03.2015; скасування рішення про опис майна у податкову застав, що оформлене листом від 17.07.2017 №21682/10/26-15-17-02-32.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він не має податкового боргу, що підтверджено судовим рішенням.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що за позивачем обліковується податковий борг в сумі 1 591 941,48 грн., у зв'язку з чим прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 19.10.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС у м . Києві прийнято рішення про опис майна ПрАТ «Промислова група «Агат» у податкову заставу.

Відповідно до статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Отже, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем сформовано оскаржувану податкову вимогу та прийнято оскаржуване рішення про опис майна платника податку у податкову заставу в зв'язку з наявністю в інтегрованій картці платника податків податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 591 941,48 грн., яка виникла 11.03.2015 по податковій декларації від 02.03.2015.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2015 по справі №826/15865/15 відмовлено у задоволенні позову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Регіональні промислові інвестиції» (правонаступник ПрАТ «Промислова група «Агат») про стягнення податкового боргу у сумі 1452667,00 грн. Судове рішення набрало законної сили.

Зі змісту постанови від 25.05.2015 по справі №826/15865/15 вбачається, що податкова заборгованість ПрАТ «Промислова група «Агат» у розмірі 1452667,00 грн. виникла на підставі самостійно визначеного грошового зобов'язання, а саме поданої до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік від 02.03.2015 № .

У зв'язку з наявністю заборгованості, позивачем на адресу ПрАТ «Промислова група «Агат» направлено податкову вимогу від 16.03.2015 № 6877-25.

ПрАТ «Промислова група «Агат» надана суду копія платіжного доручення № 643 від 11.12.2014, з якої вбачається, що ПрАТ «Промислова група «Агат» доручили Публічному акціонерному товариству «Укрбізнесбанк» перерахувати кошти у сумі 15000000,00 грн.; призначення платежу: *; 101; 39018476; 1102100; податок на прибуток підприємства згідно декларації за 2014 рік; перераховано повністю.

Відповідно до повідомлення про невиконання розрахункового документа від 11.12.2014 № 643, наявного у справі, ПАТ «Укрбізнесбанк» повідомив ПрАТ «Промислова група «Агат» про не виконання платіжного доручення № 643 від 11.12.2014 у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банка.

Водночас, згідно виписок з розрахункового рахунку ПрАТ «Промислова група «Агат», відкритому у ПАТ «Укрбізнесбанк», та відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» І.В. Білої вих. № 8434 від 14.12.2015 у ПрАТ «Промислова група «Агат» на рахунку станом на кінець операційного дня 11.12.2014 були наявні кошти у сумі 8326783,91 грн., тобто у достатньому розмірі задля виконання банком вищевказаного платіжного доручення.

Крім того, у відповідях на адвокатський запит і запит про надання інформації вих. № 8435 та № 8435 від 14.12.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» І.В. Біла підтверджує, що платіжне доручення № 643 від 11.12.2014 фактично отримано банком до виконання 11.12.2014, тобто в день подання, та не виконано ПАТ «Укрбізнесбанк» у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банку.

Відповідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З огляду на викладене, платіжне доручення про перерахування до Державного бюджету податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємства за 2014 рік відповідачем подано до банківської установи 11.12.2014 (в межах граничного строку сплати) та на повну суму зобов'язання і прийняте до виконання банківською установою в день його подання.

Так, згідно ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» (далі - Закон №2346-ІІІ) переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 22.4 ст. 22 зазначеного Закону передбачено, що ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (п. 1.29 ст. 1 даного Закону).

Таким чином, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відсутність у позивача податкового боргу в сумі 1 591 941,48 грн., яка виникла 11.03.2015 по податковій декларації від 02.03.2015 не потребує повторного доказування.

Відповідачем в процесі розгляду справи не було доведено наявність у позивача податкового боргу з податку на прибуток підприємств, що стало підставою для прийняття відповідачем рішення про опис майна позивача у податкову заставу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення про опис майна у податкову заставу є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статями 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо застосування права податкової застави на майно позивача у зв'язку з обліком податкової заборгованості по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 591 941,48 грн., яка виникла 11.03.2015 по податковій декларації від 02.03.2015.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову застав, що оформлене листом від 17.07.2017 №21682/10/26-15-17-02-32.

4. Стягнути на користь ПрАТ «Промислова група «Агат» сплачений ним судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда