Справа № 737/922/17
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/922/17
Провадження № 2-а/737/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.18 смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддя Усенко Л.М.

секретар судового засідання Юрченко М.М.,

справа № 737/922/17

за позовом ОСОБА_1

до Куликівської селищної ради

про визнання протиправним та скасування рішення

за участі:

позивач не з'явився

від позивача ОСОБА_2

від відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням від 28 грудня 2016 року № 5 сьомої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на якій розташовані викуплені об'єкти нерухомості орієнтовною площею 0,70 га.

На підставі зазначеного рішення позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3, який має відповідний сертифікат інженера - землевпорядника, із заявою про необхідність виконати роботи по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Однак, 29 вересня 2017 року дванадцятою сесією сьомого скликання Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області було прийняте рішення № 3 «Про відміну рішення № 5 сьомої сесії сьомого скликання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Вважає вказане рішення Виблівської сільської ради від 29 вересня 2017 року таким, що прийняте з грубим порушенням норм діючого законодавства, оскільки відповідачем фактично скасований раніше наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на підставі якого за замовленням позивача вже були проведені проектні роботи.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 3 дванадцятої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради від 29 вересня 2017 року «Про відміну рішення № 5 сьомої сесії сьомого скликання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач направив до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав. Вказав, що згідно статистичної звітності та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,7000 га за рахунок земель комунальної власності ОСОБА_1 зазначена земельна ділянка обліковується як сільськогосподарські землі під господарськими будівлями і дворами. Позивачем не надано доказів про власників господарських будівель, які знаходяться на земельній ділянці, як того вимагає ст. 328 ЦК України. Згідно документів по розпаюванню майна КСП «20-річчя Жовтня» села Виблі Куликівського району Чернігівської області на земельній ділянці, яку бажає приватизувати позивач, згідно уточненого переліку майна на 01.04.2001 року, знаходяться господарські будівлі, які відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства № 51 та згідно акту приймання - передачі належать ОСОБА_4

29 листопада 2017 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи.

У зв'язку із тимчасовим переведенням судді Усенко Л.М. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Усенко Л.М. та ухвалою від 09 лютого 2018 року позовну прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві. Просив суд задовольнити позов.

Відповідач представника в судові засідання, які були призначені на 27 лютого 2018 року, 21 березня 2018 року та 04 квітня 2018 року, не направив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Рішенням сьомої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради від 28 грудня 2016 року позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на якій розташовані викуплені об'єкти нерухомості орієнтовною площею 0,70 га. Також ОСОБА_1 надано місячний термін для укладення договору на проведення даного виду робіт з організацією, яка має відповідну ліцензію (а.с. 10).

30 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_3 із заявою про виконання робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,70 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах с. Виблі, вул. Троїцька Куликівського району Чернігівської області (а.с. 11).

За вищевказаною заявою та на підставі рішення сьомої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради від 28 грудня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ФОП ОСОБА_3, який має кваліфікаційний сертифікат інженера - землевпорядника, виданий 03 червня 2013 року № 011036, розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах с. Виблі, вул. Троїцька, площею 0,70000га (а.с. 12-50).

Так, відповідно до відомості обчислення площі земельної ділянки, площа землекористування землекористувача ОСОБА_1 становить 0,6867 га. (а.с. 25-26).

План відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 погоджено начальником відділу Держгеокадастру у Куликівському район, головою Виблівської сільської ради та начальником відділу житлово - комунального господарства, містобудування та архітектури (а.с. 32-33).

Як вбачається із акту від 09.01.2017 року, погоджено межі земельної ділянки, що передається ОСОБА_1 Претензій при встановленні зовнішніх меж з боку суміжних землевласників (землекористувачів) не заявлено і границі не викликають спірних питань (а.с. 38).

Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання, межі земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1, яка знаходиться на території с. Виблі, вул. Троїцька Куликівського району Чернігівсько області площею 0,7000 га, наданої користувачу ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, закріплені на місцевості межовими знаками установленого зразку в кількості 8 шт. Користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (а.с. 39).

Рішенням дванадцятої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради № 3 від 29 вересня 2017 року "Про відміну рішення № 5 сьомої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства»" з посиланням на п.п. г, п. 1, ст. 121, п. 13 ст. 123, ст.. 120 Земельного кодексу України відмінено вищевказане рішення, вирішено вважати його таким, що втратило чинність, ОСОБА_1 запропоновано в термін до 31 грудня 2017 року оформити право власності на нежитлові споруди, розташовані на землях запасу сільської ради і рекомендовано звернутись з клопотанням до органу місцевого самоврядування про безоплатну передачу та оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно п.п. г п. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (а.с. 8).

Листом від 24 жовтня 2017 року № 252 сільський голова Виблівської сільської ради роз'яснив позивачу причини такого скасування: дозвіл на відведення земельної ділянки у власність не може надаватись на землі, на яких знаходяться три нежитлові споруди; якщо на даній території площею 0,70 га знаходяться три нежитлові споруди, то тут мають право отримати земельні ділянки для даного призначення три громадянина України; позивачу необхідно оформити право власності на вказані об'єкти нежитлової забудови; згідно Генерального плану центральної частини Виблівської сільської ради 1968 року, дана територія відноситься до земель житлової забудови, на яких не повинно проводитись жодної господарської та виробничої діяльності, яку фактично проводить позивач; позивачем порушено місячний термін на укладення договору на проведення робіт по виготовленню проекту землеустрою; згідно ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності в Україні» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок або ж зміна цільового призначення здійснюються лише за наявності оновлених нормативних документів по плануванню та зонуванню території сільської ради.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Спірне рішення, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою, стало підставою для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з наступною передачею її у приватну власність ОСОБА_1, являючись ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування, є актом одноразового застосування, вичерпало свою дію фактом свого виконання, тому не може бути скасовано сільською радою після його виконання.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Так, стаття 1 Першого протоколу Конвенції визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» ЄСПЛ вказав, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обгрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Також ЄСПЛ висловив свою позицію щодо розуміння правової визначеності як складової частини принципу верховенства права. У рішенні від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права. У рішенні від 13 грудня 2001 року в справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ вказує, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач знав про наявність перешкод для прийняття такого рішення, але прийняв його, чим порушив принцип правової визначеності, діяв нерозсудливо, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та не звернув уваги на порушення майнових прав як позивача, так і особи, якій належить майно на спірній ділянці.

Керуючись статтями 5, 9, 139, 241-243, 246, 250, п. 12 розд. VІІ Перехідні положення Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Куликівської селищної ради (вул. Миру, буд. 93, смт Куликівка, Чернігівська область, код 04412432) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 3 дванадцятої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради від 29 вересня 2017 року «Про відміну рішення № 5 сьомої сесії сьомого скликання Виблівської сільської ради від 28 грудня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Стягнути з Куликівської селищної ради на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу Адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу Адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текс рішення складений 13 квітня 2015 року.

Суддя Л.М. Усенко