Справа № 559/1670/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 559/1670/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "26" лютого 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Ходак С.К. в м. Дубно, о 13 год. 57 хв., повний текст судового рішення складено 02.03.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області про скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Дубенської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 26 від 17.05.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що 24.07.2017 року він отримав виклик державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з якого дізнався що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради 17 травня 2017 року було винесено постанову по справі по адміністративне правопорушення №26 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. У постанові зазначено, що 27.07.2017 року близько 09 год. 40 хв. було встановлено відсутність договору на вивіз сміття з магазину «Богема», що розташований на майдані Незалежності,1 в м. Дубно, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006.

Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, так як вказаного правопорушення не вчиняв.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.02.2018 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №26 від 17 травня 2017 року та поновлено строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дубенської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №26 від 17 травня 2017 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову. Відповідач посилається на те, що позивачем порушено строки звернення до суду. Звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів, тому позивач зобов'язаний був звернутися до виконавця послуг для укладення відповідного договору.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради 17.05. 2017 року було винесено постанову по справі по адміністративне правопорушення №26, якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 27.04.2017 року близько 09 год. 40 хв. було встановлено відсутність договору на вивіз сміття з магазину «Богема», що розташований на майдані Незалежності,1 у м. Дубно, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006, внаслідок чого, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (а.с.6).

Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про поважність причин пропуску позивачем строку на оскарження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки про винесення оскаржуваної постанови він дізнався 26.07.2017 року від державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Також суд дійшов висновків, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому задовольнив позов.

Надаючи оцінку висновкам суду першої, колегія суддів зазначає таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149 152 розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Тобто, суб`єктивна сторона вказаного правопорушення виявляється в умисних діях, коли особа свідомо порушує правила благоустрою і санітарії.

Разом з тим, відповідачем не надано будь-яких доказів скоєння позивачем умисних дій щодо порушення чистоти та порядку при здійсненні підприємницької діяльності в магазині «Богема», за що передбачено відповідальність ст. 152 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення розглянуто у відсутність позивача, будь-які докази про належне повідомлення позивача про засідання комісії і розгляд її питання, відсутні.

Тому, позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення та довести відсутність складу правопорушення в його діях.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів " визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно п.2 ч.1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону "Про благоустрій населених пунктів" , підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані:

1) утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку;

2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини);

3) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини;

4) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку;

5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин);

6) у процесі утримання об'єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об'єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані;

7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

При цьому, згідно ч. 1 статті 16 вказаного Закону, на об'єктах благоустрою категорично забороняється:

1) виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом;

2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева;

3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

5) самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України;

7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Рішенням Дубенської міської ради Рівненської області від 25.06.2008 року за №1383 "Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 24.02.2006 №1586 "Про затвердження Правил благоустрою та утримання територій м.Дубно", рішення №1586 доповнено п.4.2.29 "Забезпечити заключення договорів на вивіз твердих побутових відходів з підприємствами, організаціями, установами усіх форм власності та громадянами".

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Разом з тим, п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на виконавця послуг покладено обов'язок підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Механізм надання суб'єктами господарювання послуг з вивезення побутових відходів у містах визначено Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070 .

Згідно п. 3 вказаних Правил, договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є порушення п.5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради № 1586 від 24.02.2006.

Пунктом п.5.1.27 вказаних Правил передбачено відповідальність за відсутність договору на вивіз твердих побутових відходів у підприємств, організацій, установ усіх форм власності та громадян з надавачами послуг з вивезення твердих побутових відходів".

Разом з тим, враховуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що лише ухилення від укладення договору на вивіз сміття, без порушення правил благоустрою території м. Дубно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не надав суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП при здійсненні ним підприємницької діяльності, а тому при винесені оскаржуваної постанови, відповідач діяв не на підставі, в не межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи відповідача, що позивач пропустив строк звернення до суду, не свідчать про порушення судом норм процесуального права, оскільки відповідачем належними доказами не доведено своєчасне направлення позивачу копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області залишити без задоволення, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "26" лютого 2018 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "16" квітня 2018 р.