Справа № 804/8181/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року Справа № 804/8181/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
05.12.2017 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (далі позивач, ДДУВС) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1П.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ГУНП в Дніпропетровській області), в якому просить стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС в особі його структурного підрозділу - ДДУВС витрати, пов'язані з його утриманням у ДДУВС, у розмірі 78 756, 45 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2014 по 2017 рік, отримав диплом бакалавра та був направлений до органів внутрішніх справ. При звільнені зі служби в поліції за власним бажанням відповідачем не дотримано п. 2.3.6 Договору, згідно з яким в разі звільнення з органів внутрішніх справ за закінченням навчання до встановленого трирічного термін перебування на службі, останній зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі. Відповідач в порушення вимог ст. 18 Закону України Про міліцію, ст.74 Закону України Про національну поліцію добровільно не відшкодував витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Представник позивача в судове засідання не прибув, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не зявився.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду пояснення, в яких останнім позовні вимоги підтримані та зазначено, що згідно з вимогами п. 2.3.6 Договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, особа зобовязана відшкодувати фактичні витрати, повязані з її утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, та просить розглядати справу без його участі.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно із наказом ДДУВС від 05.08.2014 № 165 о/с відповідач був зарахований курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС.
01.08.2016 року між відповідачем, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір №2604 про підготовку фахівця у ДДУВС (далі - Договір).
Згідно із наказом ДДУВС від 24.02.2017 № 42ос відповідач успішно закінчив ДДУВС, отримав диплом бакалавра та був направлений до ОВС.
Згідно із ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2017 № 83 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був призначений інспектором сектору превенції Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 11.09.2017 №285 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України Про Національну поліцію.
Згідно з вимогами п.4 ст. 74 Закону України Про Національну поліцію поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, ДДУВС має правові підстави на відшкодування витрат, повязаних з навчанням в університеті ОСОБА_1
Пунктом 2.3.6 укладеного Договору № 2604 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.3 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи середнього складу Національної поліції зі служби протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.
Тобто, після закінчення ДДУВС відповідачем не виконано вимоги, визначені п. 2.3.6 Договору, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.
Згідно із ст. 9 Закону України «Про міліцію» (який діяв станом на час укладання договору про навчання відповідача, призначення та звільнення його з посади), на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідна норма міститься і в Законі України Про Національну поліцію.
Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з Національної поліції до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.
20 квітня 2017 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно з абзацом 3 п. Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування) цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 3 Порядку відшкодування передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Відповідно до п. 4 Порядку відшкодування витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Претензійно-позовну діяльність згідно з абз. 2 п.8 Порядку відшкодування проводить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Обовязок щодо відшкодування фактичних витрат за утриманням у вищому навчальному закладі також міститься в п.4.1 договору від 01.12.2016р. №2609.
З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 направлено лист від 02.10.2017 року № 1/4133 з довідками - розрахунками, витрат повязаних з утриманням під час навчання у ДДУВС за період 2014-2017 рр., проте, на підтвердження отримання відповідачем вищезазначених розрахунків доказів до суду не надано.
Разом з тим, не отримання відповідачем повідомлення не звільняє відповідача від обовязку відшкодувати витрати, повязані з його утриманням за період навчання.
Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем - суб'єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати означеної суми боргу на момент розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_2