Справа № 331/6579/17(2-а/331/227/2017)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2018 року м. Дніпросправа № 331/6579/17(2-а/331/227/2017)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача: Лукманової О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року (суддя Жукова О.Є., м. Запоріжжя, повний текст постанови складений 10.10.2017 року) у справі № 331/6579/17 (2-а/331/227/2017) за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату з 01.03.2017 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% заробітної плати працюючого судді в розмірі 27866,67 грн., звільненого від сплати податку і без обмежень (відповідно ст. 43 Закону України «Про статус суддів»); стягнути з Державного бюджету України на його користь витрати по судовому збору в розмірі 1280,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2017 року позовні вимоги задоволено задоволено частково, визнано неправомірною відмову УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо проведення ОСОБА_2 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.03.2017 року; зобов'язано Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82 % заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру та без оподаткування з 01.03.2017 року відповідно до довідки Апеляційного суду Запорізької області за № 07-50/152 від 02.12.2016 року з урахуванням вже виплачених сум за цей період, виходячи з розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді в сумі 26400,00 гривень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Апелянт вказував, що право на отримання суддівської винагороди у нових розмірах відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді або призначені на посаду за результатами конкурсу, судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, розмір щомісячного довічного грошового утримання визначається, виходячи із суддівської винагороди, обчисленої відповідно до норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI. Апелянтом зазначалось, що щомісячне довічне грошове утримання підлягає оподаткуванню відповідно до норм Податкового кодексу України як отриманий дохід фізичною особою. Апелянт вказував, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, Пенсійний фонд здійснює видатки лише на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів фонду, таких видатків як на оплату судового збору, не передбачено.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді є зміна розміру грошового утримання діючого судді. Суд першої інстанції вказував, що частиною 1 ст. 8 Закону України від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 грудня - 1600 гривень, саме від цього показника розраховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI розмір суддівської винагороди судді апеляційної інстанції який не проходив кваліфікаційне оцінювання. У зв'язку з зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується довідкою апеляційного суду Запорізької області № 07-50/152 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду (в тому числі посадовий оклад, доплата за вислугу років 50%, доплата за роботу на адміністративній посаді) за період з 01.12.2016 року. Суд першої інстанції вказував, що станом на 01.12.2016 року, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року збільшилась, а отже з 01.12.2016 року у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року. Суд першої інстанції вказував, що якщо судове рішення ухвалюється на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відшкодуванню підлягає частина сплаченого судового збору.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 звільнений у відставку з посади судді Запорізького обласного суду згідно постанови Верховної Ради України від 22.03.2001 року та наказу голови Запорізького обласного суду від 13.04.2001 року.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді.

02.12.2017 року ОСОБА_2 було отримано довідку № 07-50/152 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану апеляційним судом Запорізької області, згідно довідки розмір суддівської винагороди щомісячно складає 26400 грн., який складається з розміру окладу 17600 грн. та доплати за вислугу років (50%) 8800 грн.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя, із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 28.03.2017 року № 52/С-1 УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя, повідомило що перерахунок довічного утримання проводити недоцільно.

Згідно довідки № 1568 від 30.11.2017 року, виданої ОСОБА_2 Центральним об'єднане УПФУ м. Запоріжжя, ОСОБА_2 з липня 2016 року по листопад 2017 року включно, отримував довічне грошове утримання у розмірі 19618,50 грн. кожного місяця. Тобто перерахунок довічного грошового утримання з 01.03.2017 року не проведено.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 визначено, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності ї недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Варто вказати, що рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, та визначено, що частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 вказано, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання призначається і нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частин 3 - 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п. 22 та п. 24 розділу Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Натомість, пунктом 25 розділу Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Тобто передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання розраховується, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання лише у тому разі коли суддя до виходу у відставку пройшов кваліфікаційне оцінювання. У випадку позивача, розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється виходячи з розміру суддівської винагороди визначеної відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Станом на час видачі позивачу довідки № 07-50/152 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI передбачали розмір суддівської винагороди як 10 мінімальних заробітних плат, з 01.12.2016 року розмір однієї мінімальної заробітної плати становив 1600 грн., посадові оклади судді апеляційного суду збільшувались на коефіцієнт 1,1.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 135 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI суддівська винагорода стосовно позивача регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: 1) судді апеляційного суду - 1,1.

Тобто при зміні з 01 грудня 2016 року розмір суддівської винагороди судді апеляційного суду, зміні підлягає і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке визначається у певних відсотках від зміненого 01 грудня 2016 року грошового утримання працюючого судді.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати на наступне.

Пунктом 53 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року 1774-VII внесено зміни до п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Пунктом 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (набрав чинності 05.01.2017 року) було внесено зміни до ч. 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Зміни набули чинності 05.01.2017 року після опублікування Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Тобто, з 05.01.2017 року максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не обмежено.

Таким чином, ОСОБА_2 має бути проведено перерахунок і доплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмежень, оскільки з 05.01.2017 року не діє обмеження на максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 05.01.2017 року розмір утримання перераховується відповідно до діючих норм.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді. Розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється виходячи з розміру суддівської винагороди визначеної відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI. Оскільки ОСОБА_2 просить здійснити перерахунок з 01.03.2017 року та надає для здійснення перерахунку довідку № 07-50/152 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, саме виходячи з показника цієї довідки (суддівська винагорода становить 26400,00 грн.) має бути проведено перерахунок.

Відносно питання щодо оподаткування довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів зазначає наступне.

Однією з позовних вимог ОСОБА_2 є проведення перерахунок та виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% заробітної плати, звільненого від сплати податку.

Згідно п. 13.1, п. 13.3 ст. 13 ПК України, доходи, отримані резидентом України (крім фізичних осіб) з джерел за межами України, враховуються під час визначення його об'єкта та/або бази оподаткування у повному обсязі. Доходи, отримані фізичною особою - резидентом з джерел походження за межами України, включаються до складу загального річного оподаткованого доходу, крім доходів, що не підлягають оподаткуванню в Україні відповідно до положень цього Кодексу чи міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 року № 1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, оподаткування пенсій, щомісячного довічного грошового утримання не здійснюється з 27.02.2018 року, до цієї дати, положення пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України підлягають виконанню. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, такі пенсії підлягають оподаткуванню. Тобто, законодавчою нормою було передбачено оподаткування щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 162.1 ст. 162, п. 163.1 ст. 163 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Отже, від будь якого доходу у тому числі щомісячного довічного грошового утримання нарахованого та виплаченого органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню військовий збір у порядку п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 94 КАС України (у редакції дійсній на час звернення позивача з позовом та на час ухвалення рішення) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 6 ст. 139 КАС України (у редакції з 15.12.2017 року) при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються у тому разі коли його позовні вимоги задоволено.

Не дивлячись на те, що органи Пенсійного фонду України, на час подання позивачем позову та ухвалення судом першої інстанції рішення, звільненні від сплати судового збору, норми КАС України містять імперативну норму за якою, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати повертаються йому за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, яким у даній справі є Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, вважає, що судом першої інстанції вірно вирішено питання щодо відшкодування судових витрат, судовий збір необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимоги, а саме 640,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності проведення перерахунку ОСОБА_2 довічного грошового утримання судді у відставці, однак з передбаченим нормами ПК України оподаткуванням, з цього приводу вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід змінити, виключивши з резолютивної частини слова «та без оподаткування».

Згідно ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року у справі № 331/6579/17 (2-а/331/227/2017) - змінити. Виключити з третього абзацу резолютивної частини постанови слова «та без оподаткування».

Розподіл судових витрат залишити без зміни.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова