Справа № 274/4409/17
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/4409/17
провадження № 2-а/0274/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2018 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши в письмовому провадженні в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними і зобов"язання призначити пенсію,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Бердичівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоду роботи з 22 серпня 1992 року по 23 грудня 1993 року, неврахування періоду роботи до трудового стажу (в тому числі за Списком 2) з 01 січня 1991 року по 23 грудня 1993 року в полуторному розмірі;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Бердичівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 20 від 31 липня 2017 року;

- зобов»язати Бердичівське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 22 серпня 1992 року по 23 грудня 1993 року; зарахувати період роботи до трудового стажу (в тому числі за Списком 2) з 01 січня 1991 року по 23 грудня 1993 року в полуторному розмірі;

- зобов»язати Бердичівське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому з 06 липня 2017 року пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно частини «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити дану пенсію;

- зобов»язати Бердичівське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про виконання прийнятої на його користь постанови протягом десяти діб з дня набрання постановою законної сили;

- допустити до негайного виконання постанову суду у межах суми стягнення в один місяць.

Позовні вимоги обгрунотовує тим, що 26 липня 2017 року він звернувся до Бердичівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою та належним пакетом документів для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Рішенням Бердичівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 20 від 21 липня 2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до вищевказаного закону та роз»яснено, що згідно поданих документів стаж роботи ОСОБА_1 становить 9 років 01 день, в тому числі зі Списком № 2 з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні - 11 років 06 місяці 18 днів. Відповідачем не було враховано до стажу роботи за Списком № 2 період його роботи із шкідливими і важкими умовами праці з 22 серпня 1992 року по 23 грудня 1993 року на Норильському ордена Леніна та ордена Трудового Червоного Прапора гірничо-металургійному комбінаті ім А.П. Завенягіна, оскільки позивачем не було подано наказ про атестацію робочого місця та не враховано в полуторному розмірі до трудового стажу та пільгового стажу (в тому числі по Списку№ 2) період роботи в районах Крайньої Півночі з 01 січня 1991 року по 23 грудня 1993 року, пояснюючи, що це не передбачено законодавством України. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його конституційні та законні права.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі у відповідності до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з позовом)(а.с. 35).

Згідно ухвали від 02 грудня 2017 року за результатами поданих відповідачем заперечень суд ухвалив до частини четвертої стаття 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з позовом) проводити розгляд справи за загальними правилами(а.с. 42)

Відповідно до п. 10 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пункту 2 частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Позивач на адресу суду спрямував заяву якій просить позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Від представника відповідача - представника Бердичівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Кондратюк Л.П. надійшла заява у якій представник відповідача письмові заперечення (а.с. 36-39) на позовну заяву від 10 листопада 2017 року підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у письмовому проваджені.

Згідно письмових заперечень проти позову представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що в позивача відсутній пільговий та загальний стаж роботи, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачених п. б) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", щодо вимоги позивача про зарахування періоду роботи до трудового стажу (в тому числі за Списком №2 ) з 01 січня 1991 року по 23 грудня 1993 року в полуторному розмірі - у позивача згідно поданих документів недостатньо стажу роботи у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Згідно частини другої статті 18 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26 липня 2017 року звернувся до Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме щодо зарахування одного року за 1 рік і шість місяців роботи при обчисленні трудового та пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 23.12.1993 та врахування до стажу за Списком № 2 період роботи із шкідливими і важкими умовами парці з 22.08.1992 по 23.12.1993.

Бердичівським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області йому враховано пільговий стаж роботи із шкідливими і важкому умовами праці за Списком № 2 лише за період з 24.05.1984 по 21.08.1992, період роботи з 22.08.1992 по 23.12.1993 за Списком № 2 на Норильському ордена Леніна, ордена Жовтневої революції та ордена Трудового Червоного Прапора горно-металургійному комбінаті ім А.П. Завенягіна не включено з підстав відсутності наказу про атестацію робочого місця.

Крім того, ОСОБА_1 не враховано в полуторному розмірі до трудового та пільгового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 23.12.1993 року, мотивуючи тим, що пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі трудового договору, в якому обумовлено термін дії договору і пільги, що надавалися таким працівникам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 працював формовщиком ручної формовки на Норильському ордена Леніна, ордена Жовтневої революції та ордена Трудового Червоного Прапора горно-металургійному комбінаті ім А.П. Завенягіна з 24 травня 1984 року по 26 березня 1988 року, з 27 березня 1988 року по 23 грудня 1993 року.

Стаж роботи на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, архівною довідкою № ЗФ-33-05-01/Г-2914 від 28.10.2016, виданою АТ «Норильський горно-металургійний комбінат ім А.П. Завенягіна», з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення, архівною довідкою № ЗФ-33-05-01 від 28.10.2016 виданою АТ «Норильський горно-металургійний комбінат ім А.П. Завенягіна» в якій містяться відомості про розміри та виплати заробітної плати позивача, копіями наказу № к-484 від 23.05.1984 про прийняття позивача на роботу та копією наказу № 1091 від 21.12. 1993 про звільнення позивача з роботи з 23.12.1993, особистою карткою від 28.10.2016 та додатком до особистої картки форми № Т-2, а також довідкою № НК -85 від 08 листопада 2016 року, виданою АТ «Норильський горно-металургійний комбінат ім А.П. Завенягіна», що уточнюють особливі умови праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії та підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі (а.с. 18-20, 21, 24, 25, 26, 26 зворот, 31-32, 32 зворот).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України « Про пенсійне забезпечення», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» пенсійне забезпечення вказаних громадян та членів їх сімей забезпечується по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ст. 6 вищевказаної угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться по місцю їх проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території любої із цих держав, а також на території бувшого СРСР за час до набрання чинності даної Угоди.

Нарахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку ( доходу) визначається виходячи із офіційно встановленого курсу до часу призначення пенсії.

Постановою КМУ від 1 серпня 1992 р. № 442 було затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до якого установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"( 1788-12 ) пенсії за віком на пільгових умовах за списками N 1 і 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, які зроблені в Рішеннях № 21-183а13 від 10.09.2013 року та № 21-519а14 від 25.11.2014 року необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до Положення про порядок проведення атестації робочих місць по умовах праці, яке затверджено Постановою Міністерства праці та соціального розвитку РФ від 14. 03.1997 року № 12, атестація робочих місць проводиться з метою організації роботи по сертифікації виробничих об'єктів на відповідність вимогам охорони праці, включає в себе гігієнічну оцінку існуючих умов та характеру праці, оцінку травматичної небезпеки робочих місць і облік забезпеченості працівників засобами індивідуального захисту.

Таким чином в РФ не передбачена атестація робочих місць, проведення Державної експертизи умов праці про результати проведеної атестації, яка б впливали на право працівника, який працював на посадах передбачених Списком № 1,2 , на призначення йому пільгової пенсії.

Аналіз вищезазначених норм пенсійного законодавства Російської Федерації та України дає підстави зробити висновок про те, що позивач працював на посаді, яка передбачена у Списках № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах як в Україні так і в Російській Федерації тому суд вважає, що при призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 необхідно застосовувати норми пенсійного законодавства України, але з урахуванням вимог Угоди « Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного законодавства» та зарахувати в трудовий стаж позивача, який дає йому право на пільгову пенсію, трудовий стаж набутий ним на Норільському ордена Леніна та ордена Трудового Червоного Прапора гірничо-металургійному комбінаті ім А.П. Завенягіна.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 в період 24.05.1984 по 23.12.1993 року працював формовщиком ручної формовки на Норильському ордена Леніна, ордена Жовтневої революції та ордена Трудового Червоного Прапора горно-металургійному комбінаті ім А.П. Звенягіна у м. Норильськ, Російська Федерація.

Крім того вбачається, що між Норильським ордена Леніна, ордена Жовтневої революції та ордена Трудового Червоного Прапора горно-металургійним комбінатом ім А.П. Звенягіна та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір на три роки з 23 травня 1984 року до 24 травня 1987 року, термін дії якого продовжувався двічі до 24 травня 1990 року, до 24 травня 1993 року(а.с. 33 - 34).

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"(далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно архівної довідки № Ф-33-05-01/Г-2914 від 28 жовтня 2016 року виданої АТ "Норильський горно-металургійний комбінат ім. А.П. Завєнягіна" Норильський ордена Леніна, ордена Жовтневої революції і ордена Трудового Червоного Прапора горно-металургійний комбінат ім. А.П. Завєнягіна перебуває на території Норильського промислового району, якій відноситься до районів Крайньої Півіночі згідно Переліку Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 за № 1029, в редакції від 18.07.1994(а.с. 23).

Відповідно до пп. д, п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, переведеним, направленим або запрошеним на роботу Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з другої місцевості країни при умові підписання ними трудових договорів про роботу в цих районах терміном на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки добавити їм наступні пільги, а саме зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при нарахуванні стажу, що дає право на отримання пенсії по віку або по інвалідності.

Висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно до якої пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період його роботи 01.01.1991 по 23.12.1993 року, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року. Відповідачем безпідставно було відмовлено позивачеві у пільговому розрахунку стажу.

Як зазначалось вище, позивч звернувся до Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про про призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до частини "б"статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 26 липня 2017 року, тим самим набув право на призначення пенсії за віком за Списком № 2 з дня звернення, а саме з 26 липня 2017 року.

Також, у позовній заяві міститься вимога позивача зобов'язати Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в 10-денний строк надати звіт про виконання рішення суду в цій справі.

Згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого не на користь суб'єкта владних повноважень є правом суду, а не його обов'язком, згідно із частиною першою статті 382 КАС України.

За таких підстав, суд вважає вимогу позивача про зобов'язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 371 КАС України постанову в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Згідно частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн. слід стягути з відповідача

Керуючись статтями 2, 5, 10, 12,139, 194, 229, 241-246, 293, 295, 297, 382 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та скасувати рішення № 20 від 31.07.2017 про відмову в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1(АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 03 серпня 2001 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за віком, на пільгових умовах за Списком № 2 за період роботи на Крайній Півночі з 22.08.1992 по 23.12.1993 року та щодо не зарахування до трудового стажу(в тому числі за Списком № 2) період роботи ОСОБА_1 на Крайній Півночі з 01.01.1991 по 23.12.1993 року замість одного року один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати Бердичівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п "б» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з часу його звернення за призначенням пенсії, тобто з 26 липня 2017 року, зарахувавши до його трудового стажу, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників за період роботи на Крайній Півночі з 22.08.1992 по 23.12.1993.

Зобов"язати Бердичівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до трудового стажу (в тому числі за Списком 2) період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1991 по 23.12.1993 року замість одного року один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Стягнути Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (м. Бердичів, вул. Л. Карастоянової, 29, код ЄРПОУ 37752900) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений судовий збір в розмірі 640 грн..

Рішення в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя