Справа № 2-а-6064/11
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6064/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.,

при секретарі Радюк Ю.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора РР ДПС ВДАІ міста Рівне ОСОБА_3 про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 Червня 2011 року позивач звернувся з позовом до ВДАІ УМВС України в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВК1 № 076378 від 16 червня 2011 року за відсутністю події та складу правопорушення, закриття провадження в справі.

За змістом позовної заяви вказав, що згідно оскарженої постанови про адміністративне правопорушення, він 16.06.2011 о 10 год. 42 хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1, порушив правила проїзду перехрестя вулиць Київської та ОСОБА_4 в місті Рівне, повертаючи праворуч, не надав переваги в русі пішоходам, що ніби-то переходили проїзну частину дороги, на яку він повертав. Таку постанову вважає незаконною і необгрунтованою, виходячи з того, що копія протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручалась, протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, оскільки пішоходів на проїзній частині не було і нікому перешкоди в трусі він не створив. Після чого він був зупинений відповідачем, який вказав на порушення ним п. 16.2 ПДР, якого фактично не було вчинено. На усні та письмові заперечення відповідач не зважав. Дії інспектора були безпідставними та протиправним, а зазначене в протоколі правопорушення є надуманим і безпідставним. В матеріалах справи відсутні будь-які інші прямі беззаперечні докази, що вказували б на наявність в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення. Крім того, при винесенні постанови відповідачем не прийняті до уваги положення ст. 280 КпАП України.

Письмових заперечень на позовну заяву відповідачем не надано.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав без зміни, повністю підтвердив обставини викладені в позові, та просить позов задовольнити. Вважає, що складу правопорушення та вини у вчиненні правопорушення в його діях немає. Пояснив, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення його ніхто не ознайомлював, копії не вручав. Пішоходів на пішохідному переході він не бачив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, так як працівник ВДАІ при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення діяв в межах чинного законодавства та не порушував його. Підтвердив, що доведене правопорушення в діях позивача, котрий від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, дачі пояснень та отримання копій відмовився. В судовому засіданні підтверджене порушення вимог ПДР в діях позивача, його доводи суперечні. Окрім того, звертає увагу суду, що факт вчинення правопорушення підтверджено в судовому засіданні дослідженим фіксуванням у вигляді відеозапису. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який був пасажиром в автомобілі позивача, показав, що був свідком як позивача зупинили працівники ДАІ. Розмови він не чув, однак після повернення позивача в автомобіль останній йому повідомив, що інспектор в нього забрав посвідчення водія, причину не пояснював. Доповнив, що бачив пішохода, який стояв на тротуарі з лівої частини дороги. Сам він сидів на передньому сидінні справа, тому видимість лівої сторони в нього була обмежена.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою ВК1 № 076378 від 16 червня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 450 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення ВК1 № 118420 від 16 червня 2011 року ОСОБА_1 о 10 год. 42 хв. в м. Рівне на перехресті вулиць Київська - ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2, порушив правила проїзду перехресть, повертаючи ліворуч не дав дороги пішоходам, які переходили проїзну частину дороги, на яку він повертав, порушення зафіксовано на відео, чим порушив вимогу п. 16.2 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Із наданих позивачем пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення та позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1, від підпису в протоколі та постанові, дачі пояснень та отримання копій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до положень п. 16.2 ПДР України, на регульованих та нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що адміністративне правопорушення в діях позивача підтверджується занесеними до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови показниками технічного засобу, та дослідженим судом відеозаписом факту вчинення правопорушення позивачем, яким ідентифіковано вчинення правопорушення саме автомобілем порушника, що є фактичними даними підтвердження порушення. Порядок фіксування і достовірність запису технічного засобу підтверджена в судовому засіданні учасниками процесу. Вищенаведене посилання в постанові на докази не спростоване позивачем в суді. Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності в своїх поясненнях не визнала подію правопорушення, однак доводи на обґрунтування причини такого порушення та відсутності вини не переконливі, суперечать положенню п. 16.2 ПДР України, не підтверджені належними допустимими доказами.

Таким чином, склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України зазначеного постановою і вина в його вчиненні підтверджується у встановленому порядку та не спростоване поясненням порушника. Встановлені обставини правомірно оцінені інспектором ДПС ВДАІ при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а порушення вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху України і правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, в діях позивача суд вважає підтвердженим доказами в порядку, передбаченому ст. 251 КпАП України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач накладенням штрафу за порушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП не перевищив свої повноваження та не порушив вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували зазначене і підтверджене в постанові та протоколі про адміністративне правопорушення ВК1 № 118420 від 16 червня 2011 року правопорушення в її діях позивач суду не надав.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 258, 280,289 КпАП України, ст.ст. 9, 69 -71,99,100, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора РР ДПС ВДАІ міста Рівне ОСОБА_3 про скасування постанови ВК1 № 076378 від 16 червня 2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук