Справа № П/811/2036/17
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/2036/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження (письмового провадження) справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Центр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №2 від 09.11.2017 в частині завищення податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року у сумі 608168 грн., за серпень 2017 року у сумі 11296 грн. та податкового кредиту з ПДВ за липень 2017 року у сумі 613990 грн.

Ухвалою судді від 12.12.2017 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.01.2018.

Усною ухвалою суду 24.01.2018 провадження у справі відповідно до норм КАС України в редакції чинній з 15.12.2017, здійснюється за правилами загального позовного провадження та відкладено підготовче засідання до 20.02.2018, встановлено сторонам строк для виконання процесуальних дій.

20.02.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.03.2018 та представнику позивача надано строк для подання додаткових доказів.

12.03.2018 сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подавши клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (т.2 а.с.49, 78).

Ухвалою суду від 12.03.2018 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 23.03.2018 (т.2 а.с.83).

У судове засідання 23.03.2018 сторони не з'явилися, подавши клопотання про розгляд справи по суті в порядку письмового провадження (т.2 а.с.76, 77). З урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ "Инвест-М", ТОВ "Бізнестрейд Консалт". Взаємовідносини із зазначеними контрагентами здійснювались згідно укладених між сторонами договорів, придбаний товар використовувався в господарській діяльності ТОВ " Агросвіт Центр" з метою отримання прибутку. Тому, позивач вважає, що ним, не допущено порушень при формуванні податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з вказаними контрагентами, а тому вважає податкове повідомлення-рішення в частині завищення податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року у сумі 608168 грн., за серпень 2017 року у сумі 11296 грн. та податкового кредиту з ПДВ за липень 2017 року у сумі 613990 грн. таким, що не відповідає чинному законодавству. Також позивачем подано відповідь на відзив та додаткові пояснення (т.1 а.с.217-219, т.2 а.с.79-81).

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі з огляду на те, що господарські операції, на думку відповідача, не носять реального характеру (т.1 а.с.208-211).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Центр" зареєстровано як юридична особа 24.11.2016 р. та перебуває на обліку як платник податків (т.1 а.с.142).

Посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агросвіт Центр" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ "Інвест Альянс 2014", ТОВ "Дорлідер", ТОВ "Картель Альянс", ТОВ "Стройсельмаш" за травень 2017 року, ТОВ "Инвест-М" за червень, липень 2017 року, ТОВ "Бізнестрейд Консалт" за червень, липень 2017 року та контрагентами - покупцями за травень-серпень 2017 року, що відображено в податкових деклараціях з ПДВ за травень, червень, липень, серпень 2017 року де висновками, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, в результаті чого підприємством завищено податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 2012048,25 грн., в т.ч. за травень 2017 у сумі 553623,94 грн., за червень 2017 у сумі 838960,63 грн., за липень 2017 у сумі 608168,1 грн., за серпень 2017 у сумі 11295,58 грн. в т.ч. (транзитна операція);

- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 2002783,73 грн., в т.ч. за травень 2017 у сумі 556052,69 грн., за червень 2017 у сумі 832740,56 грн., за липень 2017 у сумі 613990,48 грн. (транзитна операція) (т.1 а.с.13-64).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом 09.11.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2, згідно якого ТОВ "Агросвіт Центр" зменшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2012049,00 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 2002784,00 грн. (т.1 а.с.11).

Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №2 від 09.11.2017 в частині завищення податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року у сумі 608168 грн., за серпень 2017 року у сумі 11296 грн. та податкового кредиту з ПДВ за липень 2017 року у сумі 613990 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Бізнестрейд Консалт", ТОВ "Инвест-М" , ТОВ "Карміл Трейд" та ТОВ "Свіфт Мейс" звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Як вбачається з акту перевірки податковий орган дійшов висновку про завищення податкових зобов'язань за липень 2017 р. у сумі 608168,1 грн. та за серпень 2017 р. у сумі 11295,58 грн. в частині взаємовідносин з ТОВ "Карміл Трейд" та ТОВ "Свіфт Мейс", а також про завищення податкового кредиту за липень 2017 р. у сумі 613990,48 грн. в частині взаємовідносин з ТОВ "Инвест-М" та ТОВ "Бізнестрейд Консалт", які, на думку податкового органу, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Инвест-М" (продавець) 16 червня 2017 року укладено договір поставки №16/06, відповідно до змісту якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари за цінами та в строки, визначеними в договорі (т.1 а.с.65-67).

В п.2.1 даного договору зазначено, що ціна, кількість, асортимент обумовлюються в специфікаціях до цього договору, які підписуються сторонами, або в рахунках-фактурах, закупівельним актом, накладної, та іншими документами продавця.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що товар поставляється на умовах СРТ (склад покупця) згідно з правилами Інкотермс.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що перехід права власності на товар відбувається в момент його фактичного отримання покупцем на складі постачальника, про що свідчить підпис представника покупця у відповідній накладній. Передача товарів здійснюється виключно за умови надання представником покупця довіреності встановленого зразку або надання іншого документу, що підтверджує повноваження особи на прийняття товарів.

Також, пунктом 3.5 договору визначено, що в разі, якщо доставка товару покупцю здійснюється силами третіх осіб (організацій, які надають послуги доставки), факт прийому-передачі товару підтверджується підписом представника покупця в документах передачі, наданих перевізником (експрес накладна тощо).

Між позивачем (покупець) та ТОВ "Бізнестрейд Консалт" (продавець) 15 червня 2017 року укладено договір №15/06, відповідно до змісту якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари за цінами та в строки, визначеними в договорі.

Пунктом 2.1 даного договору встановлено, що ціна, кількість, асортимент обумовлюються в специфікаціях до цього договору, які підписуються сторонами, або в рахунках-фактурах, закупівельним актом, накладної, та іншими документами продавця.

Відповідно до п.п.3.3 п.3 вказаного договору встановлено, що товар поставляється на умовах СРТ (склад покупця) згідно з правилами Інкотермс.

Також, згідно із п.3.4 договору, що перехід права власності на товар відбувається в момент його фактичного отримання покупцем на складі постачальника, про що свідчить підпис представника покупця у відповідній накладній. Передача товарів здійснюється виключно за умови надання представником покупця довіреності встановленого зразку або надання іншого документу, що підтверджує повноваження особи на прийняття товарів.

При цьому, п.3.5 договору визначено, що в разі, якщо доставка товару покупцю здійснюється силами третіх осіб (організацій, які надають послуги доставки), факт прийому-передачі товару підтверджується підписом представника покупця в документах передачі, наданих перевізником (експрес накладна тощо) (т.1 а.с.104-106).

Позивачем включено до податкового кредиту за липень 2017 року податок на додану вартість у розмірі 507582,88 грн. на підставі податкових накладних виписаних ТОВ "Инвест-М" з придбання шрота та макухи соняшникової (т.1 а.с.87-103, 117-128) та суму ПДВ 106407,60 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Бізнестрейд Консалт" з придбання шрота та макухи соняшникової, на підставі податкових накладних, згідно договору №15/06 від 15.06.2017 р. (т.1 а.с.104-106, 113-128).

В акті перевірки податковий орган зазначає, що відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України правочин який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, при цьому вищевказаний договір від 15.06.2017 року підписаний директором ТОВ "Бізнестрейд Консалт" Кресань В.В., який відповідно баз даних ДФС України призначений директором вказаного підприємства з 19.06.2017 року.

Позивачем в судовому засіданні щодо зазначених обставин жодних пояснень не надано та не спростовано доводи податкового органу.

В обґрунтування наявності права на формування податкового кредиту в липні 2017 року, позивачем також до матеріалів справи надано копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, в яких вказано, що автомобільний перевізник ТОВ "Миртранс", замовник та вантажовідправник - ТОВ "Инвест-М", вантажоодержувач - ТОВ "Карміл Трейд" та ТОВ "Свіфт Мейс" по договору поставки з ТОВ "Агросвіт Центр" (т.1 а.с.70-86, 109-112, 163-196).

Також, позивачем до матеріалів справи надано генеральний договір №01/07 на послуги по автоперевезенню від 01.07.2017 року, укладений між позивачем (клієнт) та ТОВ "Миртранс" (автоперевізник), згідно якого, клієнт доручає, а автоперевізник зобов'язується за плату і за рахунок клієнта виконати послуги, пов'язані з систематичним перевезенням вантажів на умовах даного договору (т.1 а.с.197-200).

Підпунктом 1.2 даного договору встановлено, що автоперевізник за дорученням клієнта зобов'язується виконати наступні види послуг, які уточнюються у відповідній додатковій угоді до даного договору.

Відповідно до п.п.1.3 п.1 договору, сторони укладають додаткову угоду, в якій в кожному окремому випадку визначаються: вид, найменування та кількість вантажу ;пункт відправлення та пункт призначення вантажу; розмір оплати послуг автоперевізнику; найменування вантажоотримувача; період, в який здійснюється автоперевезення; інші необхідні відомості.

Пунктом 4 даного договору встановлений розмір плати експедитору та порядок розрахунків.

Підпунктом 4.1 договору визначено, що розмір плати автоперевізником визначається в додатковій угоді до договору, стосовно автоперевезення кожного окремого вантажу та умов автоперевезення. Додаткова угода є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.п.4.2 договору розрахунок за наданні автоперевізником послуги проводяться після виконання послуг і підписання акту виконаних робіт протягом трьох банківських днів.

Однак, позивачем в підтвердження транспортування придбаного товару не надано ні додаткових угод, ні актів виконаних робіт.

Відповідно до п.п.14.1.179, 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, пов'язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Так, згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг та отримання доходу. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Судом встановлено, що у вищевказаних договорах №16/06 від 16.06.2017 року та 15/06 від 15.06.2017 року, вказано постачання товару на умовах СРТ (склад покупця), при цьому позивачем не надано жодних підтверджуючих документів щодо наявності в користуванні складських приміщень. Також п.п.3.5 договору передбачено, що в разі, якщо доставка товару покупцю здійснюється силами третіх осіб (організацій, які надають послуги доставки), факт прийому-передачі товару підтверджується підписом представника покупця в документах передачі, наданих перевізником (експрес накладна тощо). Однак, позивачем до матеріалів справи не надані будь-які документи в тому числі товарно-транспортні накладні, які підтверджують перевезення товарів від постачальника (ТОВ "Инвест-М та ТОВ "Бізнестрейд Консалт") до покупця (ТОВ "Агросвіт Центр).

Щодо висновку про завищення податкових зобов'язань за липень 2017 р. у сумі 608168,1 грн. та за серпень 2017 р. у сумі 11295,58 грн. в частині взаємовідносин з ТОВ "Карміл Трейд" та ТОВ "Свіфт Мейс", суд зазначає наступне.

Позивачем в підтвердження реалізації придбаного товару в ТОВ "Інвест-М" та ТОВ "Бізнестрейд Консалт" до матеріалів справи надано договори поставки №03/05 від 03.05.2017 року та №10/6 від 10.06.2017 року, видаткові накладні та платіжні доручення (т.1 а.с.249-250, т.2 а.с.1-48).

Зі змісту договору поставки від 03.05.2017 року №03/05 укладеного між позивачем (продавець) та ТОВ "Карміл Трейд" (покупець), вбачається, що продавець зобов'язується передати у певні строки або строк покупцеві у власність товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його за встановленою вартістю товару.

Продавець поставляє покупцю товар окремими партіями по видатковим накладним (п.1.2 договору).

Найменування товару: згідно рахунків-фактур та видаткових накладних (п.2.1).

Ціна за одну метричну тонну і сума товару на кожну партію Товару визначається в рахунках-фактурах (п.3.1).

Датою поставки Товару вважається дата відвантаження товару, зі складу продавця (п.4.2). Навантаження та транспортування товару зі складу продавця в пункт призначення, здійснюється за домовленістю сторін (п.4.3).

При поставці товару продавець зобов'язаний надати наступні супровідні документи, які відповідають вимогам чинного законодавства та видані відповідними органами: документ, що підтверджує якість товару, рахунок-фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (п.6.2).

10 червня 2017 року між позивачем (продавець) і ТОВ "Свіфт Мейс" (покупець) укладено договір поставки №10/06 ідентичного змісту договору поставки від 03.05.2017 року №03/05 (т.2 а.с.13-14).

Так, суд зазначає, що у відповідності до діючого законодавства саме на платника податків покладається обов'язок щодо складання документів первинного бухгалтерського обліку, які згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" повинні містити не тільки назву операції щодо якої складено документ, але й її зміст.

До того ж, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Так, позивачем не надано до матеріалів справи доказів: на підтвердження зберігання товару, його походження, а саме сільгоспвиробника; сертифікати якості, паспорти на продукцію та документи, які могли б ідентифікувати виробника товару; рахунки-фактури передбачені умовами договорів, а також товарно-транспортні накладні, які підтверджують перевезення товарів від постачальників ТОВ «Инвест-М» та ТОВ «Бізнестрейд Консалт» до покупця ТОВ "Агросвіт Центр", а також від продавця ТОВ "Агросвіт Центр" до покупців ТОВ "Карміл Трейд" та ТОВ "Свіфт Мейс". Тобто не можливо встановити ланцюг проходження товару від виробника до кінцевого споживача. Крім того, у позивача відсутні власні чи орендовані складські приміщення щодо зберігання товару, отриманого у контрагентів.

Так, згідно отриманої від податкового органу інформації, а саме результати опрацювання зібраної податкової інформації від 08.08.2017р. №102/14-29-14-08/41138514 щодо ТОВ «Инвест-М», за звітний період декларування ПДВ червень-липень 2017, а саме: в ході проведеного дослідження, з використанням наявних інформаційних ресурсів встановлено відсутність у ТОВ «Инвест-М»: власних виробничих, складських, офісних приміщень, автомобільного транспорту, відсутність земельних ділянок сільськогосподарського призначення. За даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) встановлено відсутність трудових ресурсів для ведення господарської діяльності в задекларованих обсягах, а також те, що форма 1-ДФ з моменту реєстрації підприємства не подавалась (т.2 а.с.51-60).

Аналогічна інформація міститься у результатах опрацювання зібраної податкової інформації від 09.08.2017р. №105/14-29-14-08/41261000 щодо ТОВ «Бізнестрейд Консалт», за звітний період декларування ПДВ 01.06.2017-09.08.2017 (т.2 а.с.61-70).

Таким чином, як під час перевірок, так і під час розгляду справи, судом не встановлено наявності у контрагентів позивача власних виробничих, складських, офісних приміщень, трудових ресурсів, автомобільного транспорту, земельних ділянок сільськогосподарського призначення тощо, наявність чого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договору. Таких доказів до матеріалів справи додано не було.

Тобто позивачем не надано тих відомостей і документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №820/2346/17 (адміністративне провадження №К/9901/3691/17).

Суд вважає, що документи мають силу первинних за умови фактичного здійснення господарської операції, у разі, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, то відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством, а тому надані позивачем договори та накладні, не є такими, що беззаперечно підтверджує факт придбання та реалізації товару.

Крім того, суд зазначає, що реальність операцій між позивачем та його контрагентами не підтверджується належними та допустимими доказами, які, виходячи з умов договору та звичайної ділової практики, супроводжують фактичне виконання такого роду операцій, в ході розгляду справи не встановлено наявності у контрагентів необхідних ресурсів і умов для ведення господарської діяльності, а тому у позивача відсутні підстави для формування спірних сум податкового зобов'язання та кредиту.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №2 від 09.11.2017 в частині завищення податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року у сумі 608168 грн., за серпень 2017 року у сумі 11296 грн. та податкового кредиту з ПДВ за липень 2017 року у сумі 613990 грн., не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Центр" (27610, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Оситняжка, вул.Пушкінська, 101, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.Велика Перспективна, 55, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина