Справа № 520/3175/18
Суддя: Салтан Л. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3175/18
Провадження № 2-а/520/319/18
УХВАЛА

11.04.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом адміністративний позов до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 180295 від 27 лютого 2018 року, закриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19 березня 2018 року зазначений адміністративний позов переданий судді Салтан Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2018 року адміністративний позов був залишений без руху, позивачеві наданий строк для усунення недоліків поданої заяви.

Причинами надання недоліків адміністративного позову були: ненадання позивачем копій усіх додатків до адміністративного позову для відповідача; відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення з цим адміністративним позовом.

У своєму клопотанні про поновлення строку для звернення з адміністративним позовом позивач посилався на те, що 01 березня 2018 року він самостійно звернувся до КУ «Овідіопольська центральна района лікарня», де лікар зафіксував у нього забій правого стегна, гематоми.

Суддя зазначав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Також, позивач у своєму позові вказує на те, що він самостійно прибув у лікарню, що вказує на те, що він був здатний пересуватися і звернутися за правовою допомогою у десятиденний термін.

Такі причини пропуску строку звернення до суду визнались судом неповажними та відмовлено у задоволенні цього клопотання, позивачеві наданий строк для звернення до суду з іншими підставами для поновлення строку.

30 березня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 надав до канцелярії суду уточнений адміністративний позов, в якому просив поновити йому строк звернення до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що, відповідно до довідки за № 38, виданої фельдшерсько-акушерським пунктом с. Міняйлівка, Саратського району, в якій вказано, що ОСОБА_1О, перебував на амбулаторному лікуванні з 28 лютого 2018 року до 10 березня 2018 року.

З огляду на викладене, суддя вважає, що слід відмовити у задоволенні другого клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У своєму уточненому позові ОСОБА_1 вказує ті ж самі підстави для поновлення йому строку звернення до суду, що й у первісному позові, надавши по суті однакові довідки, за різницею, що в другій довідці вказано, що позивач перебував на амбулаторному лікуванні.

Амбулаторне лікування це стан для лікування, в якій людина відвідує терапевта, але не залишається в лікарні.

ОСОБА_1 у своєму позові вказує на те, що він самостійно прибув у лікарню, що свідчить на те, що він був здатний пересуватися та звернутися за правовою допомогою у десятиденний термін.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, судом вказано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п. 47 рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

З урахуванням практики ЄСПЛ, суддя вважає, що причина, на яку посилається позивач є неповажною, підстав для відходу від принципу «res judicata» суддею не вбачається.

Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, вона та повертається позивачу.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене вважаю, що даний позов підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 169 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 у поновленні строку для звернення з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження, - відмовити.

Повернути адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені ст. ст.293, 294,295 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Салтан Л. В.