Справа № 2а-11262/10/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого cудді - Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Михайленко Б.С.,

представник позивача Дутканич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, позивач) до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, відповідач) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 50220,00 грн.

Ухвалою судді від 13.12.2010 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді від 14.12.2010 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2011 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді від 22.01.2014 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2014 року провадження у справі зупинено.

Згідно з Розпорядженням керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду №967-Р від 04.12.2017 року "Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи" у зв'язку з обранням ОСОБА_3 суддею Верховного суду України та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 (із змінами та доповненнями) проведено повторний автоматизований розподіл справи 2а-11262/10/1370.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2017 року справу 2а-11262/10/1370 передано для розгляду судді Сакалошу В.М.

Ухвалою судді від 05.12.2017 року прийнято справу до провадження.

Ухвалою суду від 06.03.2018 року поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.07.2009 року та 04.08.2009 року на ім'я ОСОБА_2 здійснено першу державну реєстрацію автомобілів марки MERCEDES - BENZ (державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2), що згідно Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачає сплату податку з власників транспортних засобів до бюджету Залізничного району м. Львова в сумі 50220,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Причин неявки та відношення до позову суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.07.2009 року та 04.08.2009 року на ім'я ОСОБА_2 було проведено першу реєстрацію транспортних засобів марки MERCEDES - BENZ (державний номерний знак НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2).

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить:

- за автомобіль MERCEDES - BENZ SPRINTER 212, 1998 року випуску - 28740,00 грн.;

- за автомобіль MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску - 21480,00 грн.

Загальна сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягала сплаті відповідачем при реєстрації вищевказаних ТЗ повинна становити 50220,00 грн.

17.06.2010 року ДПІ у Залізничному районі м. Львова направило відповідачу повідомлення із запрошенням з'явитися з метою підтвердження сплати податку, щодо першої реєстрації транспортних засобів в Україні.

Згідно довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова № 29778/9/19-023/1439 від 02.11.2010 року, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 28740,00 грн. та 21480,00 грн. до місцевого бюджету Залізничного району м. Львова відповідачем не сплачено.

У зв'язку з несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, позивач звернувся до суду про його стягнення в примусовому порядку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Згідно ст. 7 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Статтею 50 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано, що органи стягнення забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства. Податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України і не можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення. Податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Відповідно до преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (що діяв на момент звернення з позовом до суду), цей Закон був спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення.

Контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які віднесені до їх компетенції цим пунктом.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання) можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 п. 3 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМ України № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

У відповідності п. 8 вищевказаного Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України № 379 встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

З аналізу вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Судом встановлено, що на ім'я ОСОБА_2 здійснено першу державну реєстрацію автомобілів марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 212, 1998 року випуску та MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого СУ ГУМВС України Галецького В.І. ОСОБА_2 була визнана потерпілою по справі №181-0062, порушеній щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.364, ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року встановлено, що протягом січня 2009 року по березень 2010 року у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб, серед яких зазначена реєстрація автомобілів марки MERCEDES BENZ SPRINTER 212 та MERCEDES BENZ VITO 112 на ім'я ОСОБА_2

Вказане свідчить про те, що реєстрацію транспортних засобів здійснювали певні службові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області і неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них проводили реєстрацію без сплати податку (або з частковою сплатою). Обставини за яких ці кошти не надходили до бюджету і хто з службових осіб сприяв цьому не входить до предмету доказування в межах цієї справи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення порушень зі сторони відповідача ОСОБА_2 як власника транспортних засобів при здійсненні їх першої реєстрації, чи докази її вини у непоступленні сплаченої суми податку до відповідного місцевого бюджету.

Отже, оцінюючи доводи позивача та вищевказані факти, суд встановив, що підстав для стягнення податку з відповідача немає з огляду на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року встановлено зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень працівниками Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області під час реєстрації транспортних засобів, зокрема і тих, що були зареєстровані на ім'я ОСОБА_2

Крім того, при вирішенні даної справи суд бере до уваги позицію Верховного суду, висвітлену у постанові від 23.01.2018 року по справі № К/9901/3141/18 2а-6598/11/1370.

Верховний суд зазначив, що відповідно до пп.1.2 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-III (далі - Закон № 2181-III) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений статтею 5 вказаного Закону.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Аналіз положень наведених норм свідчить про законодавчо визначений порядок узгодження сум податкового зобов'язання контролюючим органом, як суб'єктом владних повноважень, шляхом прийняття податкових повідомлень. В межах спірних правовідносин контролюючим органом відповідного рішення не приймалось, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом, та як наслідок, звернення позивача до суду за його стягненням.

Таким чином, доводи позивача про необхідність стягнення із відповідача зазначеного податку в судовому порядку є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що жодних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 квітня 2018 року.

Суддя В.М. Сакалош