Справа № 553/3454/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 553/3454/17

Харківський апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Бартош Н.С.

суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Полтава (суддя Новак Ю.Д.) від 16.02.2018 по справі № 553/3454/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора першого батальйону першої роти в м. Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_2 третя особа Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справах про адміністративні правопорушення серії ЕАА № 234776 від 12.12.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до інспектора першого батальйону першої роти в м. Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнання протиправними дії інспектора роти УПП в м. Бориспіль ДПП лейтенанта ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати постанову відповідача серії ЕАА № 234776 від 12.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 16.02.2018 року адміністративний позов задоволено.

Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не відповідність висновків суду обставинам справи, та підтвердження факту порушення відеозаписом.

Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у м. Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 234776 від 12.12.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 12.12.2017 р. о 16 год. 18 хв. в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mersedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. «в» п. 31.4.3 ОСОБА_3 дорожнього рухуУкраїни, вчинивши адміністративне правопорушення (а.с. 12).

Не погоджуючись з рішенням відповідача та вважаючи не доведеним факт порушення, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а відтак при прийнятті рішення відповідач діяв протиправно, тобто не в межах, не в порядку та не у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ОСОБА_3 дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. в п. 31.4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічної несправності зовнішніх світлових приладів, зокрема, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності зовнішних світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупност

Крім того, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить із положень ст. 62 Конституції України, у відповідності до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В ході розгляду справи судами було досліджено диск з відеофайлом, яким зафіксована лише розмова між позивачем та відповідачем, та на якому не зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом із зазначеною в постанові технічною несправністю транспортного засобу всупереч вимогам п.п. «в» п. 31.4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху, а отже зазначений відеозапис не є належним та допустимим доказом в підтвердження факту адміністративного правопорушення.

Інших доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху відповідачем до суду першої та апеляційної інстанцій не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо визнання позивачем факту вчинення адміністративного правопорушення колегія суддів вважає такими, що не підтверджені ні письмовими, ні іншими доказами. Крім того, лише пояснення особи, щодо якої винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не можуть бути достатніми для вирішення питання про притягнення її до відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що ні відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, ні оскаржувана постанова не містить опису складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, тобто не конкретизована обєктивна сторона правопорушення, не зазначено про порушення ОСОБА_3 дорожного руху водієм під час керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП, а отже постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2016 р.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 16.02.2018 по справі № 553/3454/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6