Справа № 712/11272/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О.О.

суддів: Губської О.А., Парінова А.Б.

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель із дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюка Олександра Миколайовича, управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 182-ДК/0050По/08/07/-17 від 29.08.2017 р., згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 53-1 КУпАП.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дав неналежну оцінку обставинам справи, не звернув увагу на суперечливі дані акту перевірки та проколу про адміністративне правопорушення.

Крім того у своїй апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що відповідачем належними доказами не доведено правомірність винесеної постанови про адміністративне правопорушення.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, зареєстрований 11.04.2018 р. за вх. № 12398, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення суду - скасувати з наступних підстав.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюком О.М. було винесено постанову № 182-ДК/0050По/08/07/-17 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Зазначену постанову винесено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 182-ДК/0047П/07/01/-17 від 17 серпня 2017 року.

Згідно даних протоколу, інспектором, при перевірці дотримання вимог земельного законодавства СТОВ «Онопріївське», було виявлено порушення директором СТОВ «Онопріївське» ОСОБА_3 вимог земельного законодавства, що полягає в самовільному зайнятті земельної ділянки сільськогосподарського призначення в межах Онопріївської сільської ради Тальнівського району, за межами населеного пункту, площею 2,9939 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із правомірності дій державного інспектора та дотримання ним вимог законодавства України про охорону земель при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, у рішенні місцевого суду зазначено, що позивач не спростував факту використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Об'єктивна сторона ст. 53-1 КУпАП полягає у здійсненні дій, які згідно із Законом визначаються як самовільне зайняття земельної ділянки.

За приписами ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм слідує, що на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наявного у матеріалах справи акту обстеження земельної ділянки № 182-ДК/182/АП/09/01/-17 від 16 серпня 2017 року неможливо встановити яким чином державний інспектор встановив особу, або підприємство, що є неналежним користувачем земельної ділянки та визначив неправомірність використання земельної ділянки взагалі.

Окрім іншого, в зазначеному акті відсутній план-схема земельної ділянки, тому визначити місце розташування та межі земельної ділянки не вбачається можливим.

Також, інспектором не встановлено відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою або факт реєстрації речового права.

Крім того, всупереч ст. 283 КУпАП, у постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначені обставини, які повинні бути встановлені під час розгляду справи, а саме, яку земельну ділянку (кадастровий номер) позивач самовільно зайняв, а також не вказано чим підтверджується факт самовільного зайняття.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні документальні докази самовільного зайняття вказаної ділянки ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно положень ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель із дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюка Олександра Миколайовича, управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування рішення суб'єкта владних повноважень задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23 січня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюка Олександра Миколайовича від 29.08.2017 року № 182-ДК/0050По/08/07/-17 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Беспалов

Суддя О.А. Губська

Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.04.2018 р.)