Справа № 335/113/18
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/113/18 2-а/335/119/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції Драннікової Наталії Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції Драннікової Наталії Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

24.12.2017 року інспектором роти №2 батальйону 1 УПП у м. Запоріжжі Дранніковою Н.О., було винесено постанову серії ЕАА №245337 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1, 23.12.2017 року, о 23 год. 45 хв. по вул. Лермонтова 10 в м. Запоріжжі та порушив вимоги п 2.1.а, ПДР України.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що ПДР України не порушував.

В обґрунтування зазначив, що 23.12.2017 року громадянин ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1, 23.12.2017 року, між 23-00 год. та 00-00 год. 24.12.2017 року по вул. Лермонтова 10 в м. Запоріжжі, потрапив у ДТП, у цей час позивач також знаходився у автомобілі, проте ним не керував.

Після потрапляння у ДТП позивач та ОСОБА_3 чекали приїзду співробітників патрульної поліції для складання матеріалів за цією подією. Приїхавши працівники патрульної поліції за студентським квитком позивача встановив його особу. Також ОСОБА_3 надав поліцейським документи, що посвідчують його особу та дають право на керування зазначеним ТЗ. Після чого позивачу почали задавати питання, а він на них відповідати.

Пізніше позивачу стало відомо, що відносно нього о 02-16 години 24.12.2017 року складено оскаржувану постанову серії ЕАА №245337 за ч.3 ст.126 КУпАП та накладено стягнення вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Позивач посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом, а також на те, що при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП щодо процедури розгляду справи, просить суд визнати постанову відповідача ЕАА №245337 від 24.12.2017 року протиправною та її скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Належно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з'явився.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної відносно ОСОБА_1, серії ЕАА №245337 - 23.12.2017 року о 23-45 годині у м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 10, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 будучі позбавлений права керувати ним, чим порушив п.2.1.а ПДР За вказане порушення ПДР України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №245337 від 24.12.2017 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1.а ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідач у постанові ЕАА №245337 від 24.12.2017 року зазначає, що позивач порушив вищезазначені пункт ПДР України, проте доказів на підтвердження цього факту не надає.

Позивач заперечує факт керування 23.12.2017 року транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'являвся, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд рахує, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив п. 2.1.а ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції Драннікової Наталії Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції Драннікової Наталії Олександрівни серії ЕАА №245337 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І.Рибалко