Справа № 826/5308/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову в частині

04 квітня 2018 року м. Київ №826/5308/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 03083, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Комісії з питань вищого корпусу державної служби (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 15), третя особа - Міністерство екології та природних ресурсів України, про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач, ОСОБА_1.), до Комісії з питань вищого корпусу державної служби, (далі - відповідач, Комісія), третя особа - Міністерство екології та природних ресурсів України, (також далі - третя особа, Мінприроди), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформленого протоколом від 28 березня 2018 року стосовно пропозицій Кабінету Міністрів України про звільнення позивача з посади Державного секретаря Міністерства екології та природних ресурсів України, (далі - оскаржуване рішення).

Одночасно із позовом позивачем подано до суду письмову заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони відповідачу вчиняти дії щодо передачі Кабінету Міністрів України оскаржуваного рішення, (далі - подана заява).

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, зокрема, що оскаржуване рішення є незаконним та з очевидними ознаками протиправності, порушує права, свободи та законні інтереси позивача.

Так, позивач стверджував, що 21 березня 2018 року ним, з метою належного формування та розгляду Комісією дисциплінарної справи, надано пояснення та копії документів, які спростовують факти неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, про які йдеться у листі міністра Мінприроди від 27 лютого 2018 року №5/1-14/20161-18.

Крім того, 28 березня 2018 року під час розгляду дисциплінарної справи член комісії, який був доповідачем повідомив, що більшість порушень (шість із дев'яти) вказаних у листі Мінприроди від 27 лютого 2018 року №5/1-14/20161-18 не знайшли свого підтвердження.

В той же час, позивач зазначив, що вказані порушення, які були зазначені на засіданні Комісії, не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 надані обґрунтовані пояснення по суті із доданням підтверджуючих документів, зокрема, Комісії надані копії наказів про проведення конкурсів на вакантні посади в міністерстві, які проводились кожні два місяці відповідного періоду, а твердження щодо проведення неналежної процедури преміювання працівників міністерства не підтверджено жодним документом.

При цьому, висновки Комісії щодо порушення позивачем своїх повноважень, відповідно до Закону України "Про державну службу" можуть кваліфікуватися лише як дисциплінарний проступок - невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, за що передбачений вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а не звільнення з державної служби за порушення Присяги державного службовця.

Також, позивач зазначив, що в разі завершення реалізації оскаржуваного рішення позивачу буде необхідно докласти значних зусиль морального та психологічного характеру, понести фінансові витрати пов'язані з оскарженням прийнятого у майбутньому рішення про звільнення позивача із займаної посади в судовому порядку; захист прав, свобод та інтересів позивача у спірних правовідносинах стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову; існує негайна необхідність до вжиття заходів забезпечення позову.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 150, ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи по суті подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії Протоколу №6 засідання Комісії за 27-28 березня 2018 року, Комісією прийнято оскаржуване рішення, згідно якого, за результатами розгляду дисциплінарної справи за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" (порушення Присяги державного службовця), вирішено внести Кабінету Міністрів України пропозицію застосувати до державного секретаря Мінприроди Дмитренка Г.В. дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 64, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 65, ч.ч. 1, 5 ст. 66, ч.ч. ст. 77 Закону України "Про державну службу", за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення Присяги державного службовця.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

При цьому, суб'єктом призначення відносно державного секретаря Мінприроди, згідно з п. 10-1 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №32, є Кабінет Міністрів України.

Тобто, в межах спірних правовідносин оскаржуване рішення є обов'язковим для розгляду суб'єктом призначення - Кабінетом Міністрів України, та враховуються ним під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що звільнення з посади державної служби на підставі порушення Присяги державного службовця є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, тому неможливість застосування до державного службовця інших дисциплінарних стягнень, окрім звільнення з посади, має бути мотивованою.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку, пов'язаного з порушенням Присяги державного службовця, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється відповідним нормативно-правовим актом. При цьому, необхідно враховувати, що звільнення з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги державного службовця, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом України в постановах від 04 червня 2013 року №21-171а13 та від 21травня 2013 року №21-403а12.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача відносно того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити реалізацію виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи позивача на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині зупинення дії оскаржуваного рішення та, як наслідок, про наявність підстав та необхідність вжиття заходів забезпечення позову в частині, виходячи із вище викладених обставин, оскільки, за переконанням суду, дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Водночас, подана заява в частині забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо передачі Кабінету Міністрів України оскаржуваного рішення задоволенню не підлягає, оскільки, на переконання суду, зупинення дії оскаржуваного рішення є достатнім способом забезпечення позову та є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду поданої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки, як уже зазначено у даному судовому рішенні, не зупинення дії оскаржуваного рішення призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72, 77, 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №826/5308/18 задовольнити частково.

2. Зупинити дію рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом №6 засідання Комісії за 27-28 березня 2018 року в частині пропозицій Кабінету Міністрів України про звільнення ОСОБА_1 з посади Державного секретаря Міністерства екології та природних ресурсів України.

3. Заяву про забезпечення позову в адміністративній справі №826/5308/18 в іншій частині залишити без задоволення.

4. Роз'яснити, що дана ухвала діє до вирішення адміністративної справи №826/5308/18 по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Дана ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко