Справа № 805/631/18-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 р. Справа№805/631/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Горічевій С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішень: № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року, № 1 від 29 листопада 2016 рокупро застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року на суму 14 246,97 грн.,та № 1 від 29 листопада 2016 року на суму 9586,49 грн. (з урахуванням уточнень до позовних вимог, які прийняті судом до розгляду(арк. справи 15-16).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 січня 2018 року нею отримано рішення Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року на загальну суму 14246,97 грн. 05 лютого 2018 року позивачем також отримано рішенняпро застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1 від 29 листопада 2016 року на суму 9586,49 грн. Позивач вважає означені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції в силу приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за загальними правилами якого, на час проведення антитерористична операція суб'єкти господарювання звільняються від обов'язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції.Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Також, позивач з 01 грудня 2014 року є пенсіонером по інвалідності 3 групи (довічно) та згідно частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» звільнена від сплати за себе єдиного внеску. Позивач просив суд скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року на суму 14 246,97 грн.,та № 1 від 29 листопада 2016 року на суму 9586,49 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив проти позову, в якому зазначив, що Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIІI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України № 1699, зокрема виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України №1699, в якому скасовано норму, зазначену в пункті 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464, щодо звільнення від виконання обовязків, передбачених частиною другою статті 6 Закону України № 2464, платників єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція. Вважає, що з 01 січня 2016 року законодавством про єдиний внесок непередбачено особливі умови щодо виконання зобовязань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, з огляду на це вважає прийняті ним рішення обґрунтованими, а тому просить суд, у позові відмовити (арк. справи 25-27).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовче провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення щодо підстав скасування оскаржуванихрішень, якіаналогічні змісту адміністративного позову, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач, ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця за адресою вул. Стаханівська, будинок 23, м. Дружківка, Донецька область, 84200, включена до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за № НОМЕР_2, знаходиться на податковому обліку в Костянтинівсько- Дружківському управлінні Головного Управління ДФС у Донецькій області.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області від 26 грудня 2017 рокуІванющенко ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 грудня 2014 року довічно (арк. справи 10).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

29 листопада 2016 року відповідачем прийнято рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 712,56 грн., за період 21 січня 2012 року до 23 листопада 2016 року та нараховано пеню у розмірі 8873,93 грн. (арк. справи 18, зворотній бік).

14 грудня 2017 року відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу у відношенні до позивача застосовано штраф у розмірі 693,55 грн. за період з 23 квітня 2013 року до 13 грудня 2017 року, штраф у розмірі 760,77 грн., за період з 21 січня 2015 року до 13 грудня 2017 року, та нарахована пеня у розмірі 12 792,65 грн. (арк. справи 8).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI(далі Закон - № 2464-VI).

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 цього Закону на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Відповідно частини 13 статті 25 Закону № 2464-VІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту:

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Місто Маріуполь Донецької області, на території якого розташовані Костянтинівсько Дружківске управління Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, та Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Разом із цим, з аналізу приписів абзацу першого статті 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обовязків, передбачених статтею 6 Закону повязується також з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви. При цьому, обовязок подати таку заяву виникає не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Водночас, на даний час антитерористична операція триває.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні рішення податковим органом прийняті29 листопада 2016 року та 14 грудня 2017 року відповідно до частини десятої, яка передбачає нарахування пені за кожний день прострочення платежу, та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, яка передбачає накладення штрафу, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період з 21січня2012 року до 23 листопада2016 року (рішення від 29 листопада 2016 року) та з 23 квітня 2013 року по 13 грудня 2017 року (рішення від 14 грудня 2017 року).

Водночас, як свідчить картка особового рахунку платника єдиного внеску, яка міститься в матеріалах адміністративної справи (арк. справи 28-59), застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені відповідачем обумовлено наявністю у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску, що обліковувалась за позивачем до 14 квітня 2014 року (до початку антитерористичної операції). Однак, погашення такої заборгованості та власне застосування штрафних санкцій та нарахування пені спірними рішеннями відбулося вже після 14 квітня 2014 року (після початку антитерористичної операції).

Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд проаналізував вищенаведені норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI стосовно нарахування пені та застосування штрафних санкцій (частини 10 та 11 статті 25Закону № 2464-VІ) у взаємозвязку із іншими нормами цього Закону, а також враховуючи основні положення загальної теорії права щодо відповідальності, суд дійшов висновку, що правопорушення, передбачені означеним Законом № 2464-VІ (несплата, несвоєчасна сплата єдиного внеску), за які передбачена відповідальність цим же Законом, є правопорушеннями, що мають триваючий характер, зважаючи на те, що таке порушення повязане з тривалим, неперервним невиконанням обовязків, передбачених правовою нормою.

Як установлено судом, та зазначалось вище за текстом даної постанови, фактична сплата заборгованості позивача з єдиного внеску та власне застосування штрафних санкцій та нарахування пені спірними рішеннями відбулося вже після 14 квітня 2014 року (після початку антитерористичної операції), враховуючи те, що правопорушення стосовно несплати єдиного внеску є триваючим, то на думку суду, закінчений склад даного правопорушення відбувся вже під час дії абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ, згідно якого відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно втрати чинності підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки у спеціальному законодавстві Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» дана норма є діючою.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем помилково прийняті спірні рішення у відношенні до позивача, якими до останнього застосовані штрафні санкції та нарахована пеня.

Водночас, на думку суду до спірних правовідносин між позивачем та відповідачем не можуть бути застосовані приписи частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», за якими, особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, зважаючи на те, що позивачотримувачем даної пенсії стала з 01 грудня 2014 року, а нарахування їй єдиного внеску відбулося до означеної дати.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов позивача до відповідача є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, а спірні рішення № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року на суму 14 246,97 грн.,та № 1 від 29 листопада 2016 року на суму 9586,49 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при предявленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., (арк. справи 3).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень: № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року, № 1 від 29 листопада 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року на загальну суму 14 246,97 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1 від 29 листопада 2016 року на загальну суму 9586,49 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень) на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчий кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 квітня 2018 року. Повний текст рішення виготовлений 18 квітня 2018 року.

Суддя Зінченко О.В.