Справа № 766/8523/17
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8523/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №867581 від 23.04.2017 року складеної відносно ОСОБА_1 скасувати, як незаконну. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постанова є незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси, гарантовані позивачу ОСОБА_3 та законами України, порушень ПДР не здійснював, притягнутий безпідставно за ч.1 ст.125, 126 КУпАП, оскільки інспектор не мав права виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому повинен був довести вину позивача з достатніми доказами допущення ним порушення ПДР України.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що ПДР не порушував щодо здійснення повороту ліворуч, проте не заперечував, що на вимогу відповідача відмовився надати поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як вважав, що страхового випадку не було і у інспектора відсутні повноваження щодо його перевірки.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку, надала до суду заперечення, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР №867581 від 23.04.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.125, ст.126 ч.1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, 23.04.2017 року о 08-25 годині в м.Херсоні по вул.Бериславське шосе, 13, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом а/м ГАЗ 2410, державний номер НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч з другої смуги при цьому не мав полісу обовязкового цивільно-правового страхування наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.125, 126 ч.1 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За пунктом 3 розділу III Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ст.126 КУпАП, відповідно до якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно приписів п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Також відповідно до п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п.21.4 цієї ж статті у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, відповідальність за відсутність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності настає за фактом експлуатації (керування) транспортним засобом без відповідного поліса і покладається на особу, яка керує ним.

В даному випадку відповідачем встановлений, позивачем не спростований, факт відсутності у позивача (водія) страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В матеріалах справи такий поліс також відсутній, позивачем до суду не наданий.

Отже відповідачем вірно встановлено в діях відповідача склад правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

З приводу відсутності у відповідача правових підстав для перевірки наявності у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд зазначає наступне.

Згідно із ст.53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку вчинення особою правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано позивачем, підставою зупинки 23.04.2017 транспортного засобу а/м ГАЗ 2410, державний номер НОМЕР_1.

Отже в даному випадку зупинення транспортного засобу було обумовлено недотриманням водієм (позивачем) вимог п.2.9. «в» ПДР України, що, відповідно, свідчить про правомірність вимог відповідача щодо предявлення для перевірки страхового полісу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач на вимогу відповідача не надав поліс цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята обґрунтовано та правомірно.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративні правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, як найтяжче правопорушення.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектором роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУАП ОСОБА_1, а тому ним правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з дотриманням вимог передбачених ст.ст.280,283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП України, з врахуванням вимог ст.33 КУпАП, а саме відповідно до обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи винного.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись ст.19 ОСОБА_3 України, ст.ст.241, 243, 246, 250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови АР №867581 від 23.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 гривень відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 28.03.2018 року.

Суддя С.І.Майдан