Справа № 462/768/18
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/768/18
Провадження № 2-а/462/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді - Пилипюк Г.М.,

за участю секретаря - Зубрицької О.М.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, Інспектора патрульної поліції у м. Львові, рядового поліції 1 взводу 2 роти 4 батальйону ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою від 07.02.2018 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, за порушення ПДР, а саме за те, що вона 07.02.2018 року о 19.00 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген» ВС 0099 СМ по вул. Чижевського, 6 у м. Львові, здійснила стоянку ближче 10 м (5м 37 см) від вїзду/виїзду в гараж, чим спричинила перешкоду у русі іншим учасникам дорожнього руху. Зазначає, що даного правопорушення не вчиняла, оскільки припаркувала автомобіль у дворі будинку, де немає забороняючих знаків. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху не спричиняла, автомобілі мають змогу вільно виїжджати з гаражів, жодних забороняючих знаків у дворі будинку не встановлено, а тому просить скасувати постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіслав суду заперечення на позов в якому просить у позові відмовити з підстав викладених у письмовому запереченні. Зокрема, покликається на те, що стоянка автомобіля навпроти гаражів будинку створює перешкоду для водіїв, які мають намір виїхати з гаражу.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БР №532282 від 07.02.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення ПДР, а саме за те, що вона 07.02.2018 року о 19.00 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген» ВС 0099 СМ по вул. Чижевського, 6 у м.Львові, здійснила стоянку ближче 10 м (5м 37 см) від вїзду/виїзду в гараж, чим спричинила перешкоду у русі іншим учасникам дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно із вимогами ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили достовірно встановити порушення позивачем правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова та фото двору будинку № 6 по вул. Чижевського у м. Львові, які долучені відповідачем, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.245, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.77, 241, 244, 246, 268, 271, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії БР №532282 від 07.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.М. Пилипюк

Оригінал рішення