Справа № 639/7486/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий-суддя І інстанції: Баркова Н.В.

16 квітня 2018 р. Справа № 639/7486/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова (головуючий-суддя І інстанції: Баркова Н.В.) від 12.02.2018р. (повний текст рішення складено 28.02.2018р.) по справі №639/7486/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив

- визнати незаконною та скасувати постанову даного органу у справі про порушення митних правил № 0853/80700/17 від 07.12.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн., а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 МК України закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

- присудити з Державного бюджету України на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що частинами 1, 4 статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. При цьому, клопотання позивача про перенесення розгляду справи від 04.12.2017 року було проігноровано, у зв'язку з чим, останній позбавлений прав, закріплених у ст. 498 МК України, а також обмежений в ефективному засобі юридичного захисту в національному органі (митниці), чим порушено статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивач також звертає увагу на те, що положеннями МК України не визначено граничної кількості раз відкладення розгляду справи про порушення митних правил, а у ст. 526 МК України не зазначено, що особа зобов'язана надавати конкретне обґрунтування причин і підстав клопотання перенесення розгляду справи про порушення митних правил, а також надати документи, що підтверджують поважність причин неявки.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкові від 12.02.2018 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м. Харкова ГУ ДКСУ в Харківській області повернути позивачу судовий збір, сплачений відповідно до квитанції № 0.0.915763830.1 від 14.12.2017 року у розмірі 640 гривень 00 копійок за подання до Жовтневого районного суду м. Харкова позовної заяви до Харківської митниці Державна фіскальна служба про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Харкові від 12.02.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом не було надано належної правової оцінки, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений відповідачем за відсутності позивача, який просив відкласти розгляд справи, тобто порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема, ч. 4 ст. 526 МК України.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 16.08.2017 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0853/80700/17 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України.

Розгляд справи призначено на 19.10.2017 року, про що повідомлено позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи перенесено на 02.11.2017 року, а в подальшому, також на підставі його клопотання, на 07.12.2017 року.

04.12.2017 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Позивачем до клопотань надано дві довідки про знаходження його на амбулаторному лікуванні з 17.10.2017 року по 20.10.2017 року, а також з 31.10.2017 року по 04.11.2017 року.

07.12.2017 року заступником начальника Харківської митниці ДФС розглянуті матеріали справи про порушення митних правил у відсутність ОСОБА_1, останній визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та прийнята з урахуванням всіх обставин, що мають значення для її прийняття. Також суд дійшов висновку, що відомості, зазначені позивачем в клопотаннях про відкладення розгляду справи не можна вважати поважними, а сам факт подання клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на встановлені законом строки не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Подальше відкладення розгляду справи про порушення позивачем митних правил могло призвести до порушення митним органом законодавчо визначених строків для притягнення позивача до відповідальності за вчинене правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту встановлені ст. 93 МК України, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту встановлюються такі строки транзитних перевезень - 10 діб.

Як встановлено під час розгляду справи, 29.06.2017 року позивачем через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС ввезено на митну територію України транспортний засіб «OPEL COMBO», державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте використання).

Харківською митницею ДФС 16.08.2017 року складено протокол про порушеним митних правил за № 0853/80700/17 по факту скоєння порушення строку транзитних перевезень, передбаченого частиною 3 статтею 470 МК України.

На думку митного органу, оскільки вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався, то позивачем було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки автомобіля

Частиною 3 статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил, відповідач дійшов висновку про порушення в діях позивача вимог ч. 3 ст. 470 МК України.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до відповідальності на накладення на нього штрафу на підставі оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Провадження у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ МК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 489 МК України).

Згідно статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями статті 497 Кодексу визначено, що у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь, зокрема, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно статті 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вказує позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розгляд справи про порушення митних правил 07.12.2017 року було проведено за відсутності позивача, який будучи повідомленим про її розгляд, надав клопотання від 04.12.2017 року про перенесення розгляду справу у зв'язку із хворобою. На підтвердження обґрунтованості клопотання позивачем надано під час судового розгляду справи копію довідки закладу охорони здоров'я.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідачем порушено норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об'єктивний та справедливий розгляд справи.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції з приводу того, що відомості зазначені позивачем в клопотаннях про відкладення розгляду справи не можна вважати поважними, а сам факт подання клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на встановлені законом строки не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а також те, що подальше відкладення розгляду справи про порушення позивачем митних правил могло призвести до порушення митним органом законодавчо визначених строків для притягнення до відповідальності за вчинене правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не виключають обов'язку відповідача дотримуватись встановленої законом процедури притягнення особи до відповідальності.

Крім того, відповідач не надав жодних доказів недійсності або фіктивності наданих позивачем як під час розгляду справи про порушення митних правил, так і під час судового розгляду справи довідок медичної установи про його хворобу та перебування на лікуванні.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи про правопорушення митних правил та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги МК України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил, відповідачем не було дотримано встановлений законом порядок її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення вказаної частини позовних вимог.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту другого частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність надіслання справи про порушення митних правил у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Харківської митниці Державної фіскальної служби.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

З приводу вимог позивача про присудження з Державного бюджету України витрат зі сплати судового збору у розмірі 960 грн. колегія суддів зазначає, що позивач відповідно до положень КУпАП та Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду викладеній у постанові від 03.04.2018 року по справі №163/1007/17.

Враховуючи наведене, за відсутності у позивача встановленого Законом обов'язку сплачувати судовий збір відсутні правові підстави для розподілу судових витрат на підставі рішення суду. В даному випадку позивач не позбавлений права звернутись із відповідним клопотанням про повернення судового збору в порядку визначеному статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2018р. по справі №639/7486/17 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 0853/80700/17 від 07.12.2017 року визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн.

Справу про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, направити на новий розгляд до Харківської митниці Державної фіскальної служби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2018р. по справі №639/7486/17 в іншій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.П. Бенедик
Судді Л.О. Донець М.І. Гуцал

Постанова складена в повному обсязі 16.04.2018 р.