Справа № 804/335/16 (ЗП/808/1/16)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року

Київ

справа №804/335/16 (ЗП/808/1/16)

провадження №К/9901/9186/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, судді Гончарової Ірини Анатоліївни, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання незаконними та скасування наказів, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді Передерій А. О., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Панченко О. М., суддів: Коршуна А. О., Чередниченко В. Є.,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (далі - Дніпропетровський ОАС), судді Гончарової Ірини Анатоліївни, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати наказ судді Дніпропетровського ОАС Гончарової І. А. від 11 січня 2016 року "Про виконання обов'язків голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду" та наказ виконуючого обов'язки голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 90-од від 24 грудня 2015 року в частині виключення із стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді періоду його роботи на посаді стажиста народного судді - 10 місяців 16 днів.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно з наказом голови Дніпропетровського ОАС № 125-к від 05 травня 2015 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 28 років 01 місяць 03 дні.

Проте, на думку позивача, наказом Дніпропетровського ОАС № 90-од від 24 грудня 2015 року протиправно перераховано встановлений йому стаж роботи та виключено з нього 7 років 8 місяців 28 днів, що складаються з періодів роботи на посаді першого заступника начальника управління юстиції, половини терміну навчання у вищому навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби.

Разом з цим, позивач вказує, що згідно з наказом № 90-од від 24 грудня 2015 року протиправно виключено з його стажу судді період роботи на посаді стажиста народного судді.

Позивач стверджує, що робота на посаді стажиста народного судді є виконанням особливого роду трудової діяльності, пов'язаною із виконанням функцій народного судді, а тому цей період роботи повинен бути врахований при обчисленні стажу роботи, що дає право судді на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

Вважаючи такий перерахунок стажу протиправним, оскільки судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло до набрання цим законом чинності, звернувсь до суду з вимогою про скасування наказу судді Дніпропетровського ОАС Гончарової І. А. від 11 січня 2016 року "Про виконання обов'язків голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду" та наказу виконуючого обов'язки голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 90-од від 24 грудня 2015 року в частині виключення зі стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді періоду його роботи на посаді стажиста народного судді - 10 місяців 16 днів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, залишеною без змін Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року, в позові відмовлено.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Свою касаційну скаргу мотивує неврахуванням судами попередніх інстанцій наданих доказів розрахунку стажу позивача на посаді судді та ненаданням оцінки попереднім листам ДСА України, попереднім наказам керівництва Дніпропетровського ОАС, рішенням Ради суддів України, які не є скасованими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з трудовою книжкою судді Дніпропетровського ОАС ОСОБА_1 НОМЕР_1, його трудова діяльність складається з таких періодів: з лютого 1975 року по травень 1975 року - робітник пансіонату "Алмазний", місто Євпаторія, АР Крим; з листопада 1975 року по листопад 1977 року - служба в Радянській Армії; з лютого 1978 року по серпень 1981 року - слюсар лікарні "Мойнаки", місто Євпаторія, АР Крим; з вересня 1981 року по липень 1986 року - студент Одеського державного університету ім. І. І. Мечникова, місто Одеса; з серпня 1986 року по червень 1987 року - стажист Євпаторійського міського народного суду Кримської області; з червня 1987 року по липень 1988 року - народний суддя Євпаторійського міського народного суду Кримської області; з липня 1988 року по квітень 1990 року - народний суддя, голова Апостолівського районного народного суду Дніпропетровської області; з квітня 1990 року по серпень 1999 року - народний суддя, голова Павлоградського міського народного суду Дніпропетровської області; з грудня 1998 року по грудень 2002 року - перший заступник начальника Дніпропетровського обласного управління юстиції, місто Дніпропетровськ; з січня 2003 року по січень 2007 року - начальник територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області; з березня 2006 року по теперішній час - суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до наказу № 125-к від 05 травня 2015 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 28 років 01 місяць 03 дня.

Під час виконання суддями обов'язків голови Дніпропетровського ОАС неодноразово змінювалась позиція щодо врахування стажу роботи позивача на інших посадах, крім суддівської, до стажу, якій надає право на виконання обов'язків голови суду у відповідності до частини третьої статті 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, 24 грудня 2015 року наказом в.о. голови Дніпропетровського ОАС № 90-од внесено зміни у додаток до наказу № 30-од від 28 квітня 2015 року "Про визначення та розподіл обов'язків" та викладено у новій редакції, згідно з якою стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді станом на 23 грудня 2015 року становить 21 рік 11 місяців 12 днів.

06 січня 2016 року ОСОБА_1 як в.о. голови Дніпропетровського ОАС видано наказ № 3-од, яким скасовано наказ № 90-од від 24 грудня 2015 року та внесено зміни до пункту 2 наказу № 30-од від 28 квітня 2015 року, а саме викладено його в такій редакції: "у разі відсутності голови суду, здійснення його адміністративних повноважень покласти на заступника голови суду, а за відсутності заступника голови суду - на суддю, який має більший стаж роботи на посаді судді відповідно до додатку та пункту 3 наказу № 125-к від 05 травня 2015 року"..

В подальшому, 11 січня 2016 року суддя Гончарова І. А. приступила до виконання обов'язків голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, про що винесено наказ № 5-к.

12 січня 2016 року суддею Гончаровою І. А. як в.о. голови Дніпропетровського ОАС видано наказ № 6-од, яким скасовано накази № 449-к від 29 грудня 2015 року та № 3-од від 06 січня 2016 року. Разом з цим зазначено вважати чинним наказ № 90-од від 24 грудня 2015 року.

Предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність наказу № 90-од від 24 грудня 2015 року, яким позивачу визначено певний стаж роботи на посаді судді, та наказу № 5-к від 11.01.2016 року, згідно з яким Гончарова І. А. приступила до виконання обов'язків голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ № 90-од від 24 грудня 2015 року, яким в свою чергу, позивачу визначено певний стаж роботи на посаді судді не впливає на його право на відставку, а також на отримання щомісячного довічного грошового утримання, адже його метою є визначення судді, що має найбільший стаж роботи саме на посаді судді згідно з частиною першою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ. Крім того, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу № 5-к від 11 січня 2016 року, згідно з яким Гончарова І. А. приступила до виконання обов'язків голови Дніпропетровського ОАС, суд першої інстанції виходив з того, що 04 квітня 2016 року зборами суддів Дніпропетровського ОАС був обраний голова суду, який того ж дня приступив до виконання своїх обов'язків, а отже вищезазначений оскаржуваний наказ з моменту обрання голови суду припинив свою дію.

Зазначена позиція була підтримана і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Верховний Суд висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні на момент виникнення спірних правовідносин визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

За правилами встановленими частиною третьою статті 24 Закону № 2453-VI у разі відсутності голови місцевого суду його адміністративні повноваження здійснює один із заступників голови суду за визначенням голови суду, за відсутності такого визначення - заступник голови суду, який має більший стаж роботи на посаді судді, а в разі відсутності заступника голови суду - суддя цього суду, який має більший стаж роботи на посаді судді.

Відповідно до частини першої статті 135 цього Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що при визначенні судді, який має виконувати адміністративні повноваження голови суду у випадку його відсутності та відсутності його заступника, належить враховувати стаж роботи саме на посаді судді, що визначений в частині першій статті 135 Закону № 2453-VI.

За змістом частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, який втратив чинність у зв'язку із прийняттям Закону № 2453-VI, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 11 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону № 2453-VI, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 2 пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" № 865 від 03 вересня 2005 року, що втратила чинність 01 січня 2012 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, для визначення стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, для суддів, що призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом № 2453-VI, необхідно враховувати приписи пункту 11 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону № 2453-VI, що з внесенням змін до Закону № 2453-VI знайшли своє відображення в рішенні Ради суддів України № 42 від 16 квітня 2015 року.

За такого правового врегулювання Верховний Суд вважає, що обчислення окремо стажу роботи судді для цілей частини третьої статті 24 Закону № 2453-VI, тобто для виконання обов'язків на адміністративній посаді, жодним чином не може вплинути на обчислення стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, адже ці два види розрахунку стажу здійснюються для різних цілей.

Так, зі змісту оскаржуваного наказу № 90-од від 24 грудня 2015 року вбачається, що метою винесення цього наказу було забезпечення належної організації роботи Дніпропетровського ОАС в частині внесення змін до наказу № 30-од від 28 квітня 2015 року "Про визначення та розподіл обов'язків".

Обидва зазначені накази виносилися для вирішення питання здійснення адміністративних повноважень голови суду в разі відсутності останнього його заступником, а в разі відсутності заступника - суддею, що має більший стаж роботи на посаді судді.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуваний наказ № 90-од від 24 грудня 2015 року не впливає на права позивача на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, адже його метою є визначення судді, що має найбільший стаж роботи саме на посаді судді згідно з частиною першою статті 135 Закону № 2453-VI.

Разом з цим, враховуючи, що проведеними 04 квітня 2016 року зборами суддів Дніпропетровського ОАС обрано суддю Олійника В. М. головою суду, який того ж дня приступив до здійснення повноважень голови Дніпропетровського ОАС відповідно до наказу № 153-к від 04 квітня 2016 року, тому оскаржуваний наказ № 5-к від 11 січня 2016 року, згідно з яким суддя Гончарова І. А. приступила до виконання обов'язків голови Дніпропетровського ОАС вичерпав свою дію, а відтак скасуванню не підлягає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець