Справа № 755/3113/18
Суддя: Шевченко В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/3113/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Дніпровського районного суду міста Києва

адміністративну справу № 755/3113/18

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Білоуса Анатолія Миколайовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції,

про визнання дій протиправними та скасування постанови

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

УСТАНОВИВ:

27.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Білоуса А.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови, який мотивує тим, що 10.02.2018 відповідачем відносно позивача було винесено постанову, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як вказує позивач, Правил дорожнього руху він не порушував.

У судові засідання, призначені 10.04.2018 та 16.04.2018, відповідач та представник третьої особи не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема шляхом направлення відповідачу ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу, а представник третьої особи повідомлений під розписку щодо судового розгляду, причини неявки суду не повідомили. Правом подання відзиву та пояснень третьої особи не скористались, інші заяви, клопотання суду не надано.

Також Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції не надано суду належним чином завірену копію постанови про адміністративне правопорушення серія ВР № 224729 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто не виконано ухвалу суду від 23.03.2018.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.175 КАС).

У судовому засіданні 16.04.018 позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що 10.02.2018 близько 14 год 56 хв, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Драйзера у м. Києві, він здійснив розворот на мигаючий зелений світловий сигнал світлофора, тобто на дозволяючий сигнал світлофора, після чого його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитись. Після зупинки співробітник поліції, не пояснюючи та не надаючи документів, вказав, що позивач порушив Правила дорожнього руху - здійснив розворот на жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3.ґ, на підставі чого виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена із грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, у ній не враховано зауваження позивача щодо конкретної дорожньої обстановки, оскільки мало місце погодні умови - йшов дощ із мокрим снігом, тому дорожнє покриття було слизьким, а сам позивач завершував маневрування і при умові різкого гальмування міг створити аварійну ситуацію як для себе, так і інших учасників дорожнього руху, тому що за ним було велике скупчення інших автомобілів, також не враховано інтенсивності руху, загалом не надано доказів правопорушення, тобто факт правопорушення оснований на припущеннях. Оскільки позивач не погодився із вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, то виклав письмово свої заперечення, які приєднав до постанови відразу після її винесення

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, та доказів, які наявны в матерыалах справи та були досліджені в судовому засіданні, прийшов таких висновків.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 10.02.2018 поліцейським роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Білоусом А.М. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серія ВР № 224729, згідно з якою на позивача було накладено штраф у розмірі 425,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказується, що 10.02.2018 о 15 год 00 хв у м. Києві по вул. Драйзера, 7, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1, здійснив маневрування, а саме розворот на заборонячий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3.ґ ПДР.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення став проїзд водієм на заборонний сигнал світлофора, тобто порушення п.п. 8.7.3.ґ ПДР.

Відповідно до п.п. 8.7.3.ґ ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За приписами ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Відповідачем та третьою особою не надано суду жодного доказу щодо правомірності дій інспектора, необґрунтованості позовних вимог тощо.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що під час складання поліцейським постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач надав відразу поліцейському заперечення стосовно вчинення адміністративного правопорушення, відомості про які внесено до оскаржуваної постанови, а отже оспорив допущене порушення, а уповноважена посадова особа не виконала обов'язок щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП. Суду не надано відео-доказ на підтвердження вчинення позивачем правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, протокол відсутній, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження наявності в діях позивача порушення Правил дорожнього руху і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, в оскаржуваній постанові поліцейським невірно вказано персональні дані позивача, окрема прізвище: «Здоровенко», в той час, як вірним є: «Здоренко».

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 122, 293-295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 139, 241-246, 250, 271-272, 286, пп. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Білоуса Анатолія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Білоуса Анатолія Миколайовича від 10.02.2018 серія ВР № 224729 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст судового рішення складено17.04.2018.

Суддя В. Шевченко