Справа № .
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № .
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5, ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до заступника начальника ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5, ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 12/70200/18 від 01 березня 2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 03.03.2016 року, виконуючи обовязки уповноваженої особи ТОВ «ЛАТЄСТ» для роботи з митницею, позивач ОСОБА_1 подав вантажну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №702180001/2016/000215 та всі необхідні документи щодо митного оформлення товару «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації» (в подальшому «Товар»). Під час митного оформлення, відповідальні посадові особи ОСОБА_4 митниці Державної Фіскальної служби України з усіма наданими документами ознайомились, додаткових документів не вимагали, зауважень щодо відомостей, які містилися в них, включаючи умови поставки, про транспортний засіб та транспортні витрати тощо, не заявляли; митну вартість Товару, що переміщуються через митний кордон України, і визначену декларантом відповідно до норм Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, за зазначеною ВМД визнали. 01.03.2018 року заступником начальника ОСОБА_4 митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 складено постанову у справі про порушення митних правил № 12/70200/18, відповідно до змісту якої ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 17 750,61 грн. Позивач вважає, що в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, а вищевказана постанова винесена відповідачем без обєктивного, повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих позивачем доказів, без зясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил. Зокрема вказує, що товар поставлявся на умовах DAP, з висновку про вартість товару також вбачається, які саме дані, включаючи транспортні витрати, враховувалися або не враховувались. В діях позивача не було мети щодо звільнення від сплати митних платежів, при цьому в оскаржуваній постанові йдеться про порушення ст. 58 Митного кодексу, в той час як у спірних правовідносинах має застосуватися ст. 64 цього кодексу. На момент подання декларації 03.03.2016 року не існувало калькуляції від 13.09.2017 року, згідно із якою було встановлено факт правопорушення. Крім того, відповідачем допущено пропуск строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачі надали письмові відзиви на позов, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з наступним. 03.03.2016 року до митного поста «Сєвєродонецьк» ОСОБА_4 митниці ДФС особою, уповноваженою на роботу з митницею TOB «ЛАТЄСТ» ОСОБА_1, подано декларацію типу IM 40 ДЕ №702180001/2016/000215 з товаром «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації...» загальною фактурною вартістю 13405,60 дол. США, який поставлено на адресу TOB "ЛАТЄСТ" (93400, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Пивоварова 15-А). Оформлення вказаного товару здійснювалось на підставі певних документів, а митна вартість товару визначалась за резервним методом, на основі висновку про вартість від TOB «Агентство з нерухомості «Дісконт». Після випуску товару у вільний обіг з метою проведення заходів, спрямованих на недопущення витрат надходжень до Держбюджету України, управлінням адміністрування митних платежів ОСОБА_4 митниці ДФС направлено лист до ГУ ДФС у Луганській області щодо проведення контрольно-перевірочних заходів у відношенні TOB «ЛАТЄСТ», та для встановлення автентичності документів, поданих до митного оформлення, було направлено запит до митних органів Туреччини. Згідно листа TOB «ЛАТЄСТ» від 26.09.2017 року № 395, який надійшов на адресу ОСОБА_4 митниці ДФС 29.09.2017 року за вхідним № 968/6, витрати на транспортування, понесені TOB «ЛАТЄСТ» по перевезенню вищевказаного вантажу, склали 32870,69 грн., з них 6456,07 по території України, та 26414,62 грн. по території іноземної держави. Фактично перевезення товару «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації...» здійснювалось TOB «ЛАТЄСТ», хоча відповідно до п. 3.2 договору поставки від 22.07.2013 №17 та специфікації №3 від 24.02.2016 до нього, митної декларації №702180001/2016/000215 від 03.03.2016 та декларації митної вартості до неї від 03.03.2016, товар повинен поставлятися на умовах DAP - Сєвєродонецьк, всі витрати на транспортування повинен був понести продавець. При цьому оцінювачем TOB «Агентство з нерухомості «ДІСКОНТ» при складанні звіту оцінка вартості майна, як зазначено у листі № 373 від 30.11.2017, здійснювалась методом залишкової вартості заміщення витратного підходу без включення витрат на транспортування. 03.10.2017 року від управління адміністрування митних платежів ОСОБА_4 митниці ДФС управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії отримана службова записка щодо надання розрахунку суми митних платежів з урахуванням калькуляції витрат на транспортування, отриманої від TOB «ЛАТЄСТ» листом № 395 від 26.09.2017, та встановлено, що митна вартість повинна складати 576330,16 грн., загальна сума митних платежів 129097,95 грн. з них: ввізне мито 11526,6 грн., ПДВ 117571,35 грн. Фактично за митною декларацією № 702180001/2016/000215 від 03.03.2016 митна вартість товарів склала 549915,54 грн., загальна сума митних платежів 123181,08 грн. з них: ввізне мито 10998,31 грн., ПДВ 112 182,77 грн. Отже сума несплачених митних платежів складає 5916,87 грн. Як вбачається з листа TOB «ЛАТЄСТ» від 26.09.2017 №395, витрати на транспортування, понесені при перевезенні вантажу, склали 32870,69 грн., з них 6456,07 по території України, та 26414,62 грн. по території іноземної держави. В супереч вимогам ч. 10 ст. 58 МК України ОСОБА_1, тобто особою, уповноваженою на роботу з митницею, вищевказані витрати умисно не були враховані при визначенні митної вартості товару за митною декларацією № 702180001/2016/000215. Таким чином особа, уповноважена на роботу з митницею TOB «ЛАТЄСТ» ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи прямий умисел, вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, шляхом не включення до митної вартості товару витрат на транспортування, що спричинило несплату митних платежів в розмірі 5916,87 грн., тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Щодо строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України та моменту його виявлення, відповідачі зазначають, що 13.09.2017 року управлінням протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДФС направлено лист до TOB «ЛАТЄСТ» щодо надання калькуляції витрат на транспортування вантажу «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації...». 29.09.2017 року на адресу ОСОБА_4 митниці ДФС надійшов лист від TOB «ЛАТЄСТ» від 26.09.2017 року за № 395 з калькуляцією витрат на транспортування вантажу «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації...». З огляду на викладене, вказана дата (29.09.2017 року) є моментом виявлення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року до участі у справі в якості другого відповідача було залучено ОСОБА_4 митницю Державної фіскальної служби України.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, які викладені у письмовому відзиві на позов.

Відповідач заступник начальника ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України начальник Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із наказом директора ТОВ «ЛАТЄСТ» від 01.04.2004 року № 8-к ОСОБА_1 з 01 квітня 2004 року було прийнято на роботу за сумісництвом на 0,25 ставки посадового окладу юрисконсульта.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що до його посадових обовязків входило заповнення та подання митних декларацій від імені ТОВ «ЛАТЄСТ» в 2016 році.

Із змісту договору поставки № 17 від 22.07.2013 року, укладеного між Фірмою «UCLER OTOMOTIV URHAN IDRIZOGLU» (Туреччина) в якості постачальника та ТОВ «ЛАТЄСТ» в якості покупця, вбачається, що постачальник зобовязався постачати та передавати у власність покупцю кузовні частини до автомобілів, технологічну оснастку для виготовлення кузовних частин до автомобілів, пресувально-штампувальне обладнання згідно специфікацій, а покупець зобовязався прийняти товар згідно специфікації та умов договору, а також оплатити його. При передачі товару сторони договору керуються положеннями Інкотермс-2010, крім умов прямо визначених договором. Постачальник зобовязується поставити товар покупцю за умовами DAP Сєвєродонецьк згідно Інкотермс-2000.

Згідно із звітом про оцінку ТОВ «Агентство з нерухомості «Дисконт» станом на 01.03.2016 року митна вартість 2-х комплектів штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого складає 20511 доларів США без урахування НДС.

Із змісту декларації за формою МД-2 від 03.03.2016 року № 702180001/2016/000215 вбачається, що ТОВ «ЛАТЄСТ» в якості одержувача за умовами поставки DAP UA м. Сєвєродонецьк отримало від експортера з Туреччини UCLER OTOMOTIV URHAN IDRIZOGLU товар Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації тощо. В якості представника ТОВ «ЛАТЄСТ» у вказаній декларації вказано ОСОБА_1. Вартість товару в графі 46 декларації визначена в сумі 549915,54 грн., що із урахуванням курсу валют, визначеного в графі 23 декларації, складає 20511 доларів США та повністю відповідає звіту про оцінку товару ТОВ «Агентство з нерухомості «Дисконт».

Згідно із копією листа Головного управління ДФС у Луганській області № 582/10/12-32-14-08-05 від 03.04.2017 року, Головне управління ДФС у Луганській області у звязку з надходженням від ОСОБА_4 митниці ДФС інформації щодо встановлення невідповідностей в документах, наданих ТОВ «ЛАТЄСТ» при митному оформленні ввезення товару «Комплект штампувальної технологічної оснастки» за митною декларацією від 03.03.2016 № 702180001/2016/000215, просило керівника ТОВ «ЛАТЄСТ» надати пояснення щодо певних розбіжностей, зокрема стосовно того, що відповідно до п. 3.2 договору поставки від 22.07.2013 та специфікації до цього договору від 24.02.2016 № 3, графи 20 МД від 03.03.2016 №70218000/2016/000215 постачання товару відбувається на умовах DAP Сєвєродонецьк згідно з Інкотермс 2010, тоді як у гр. 20 МД країни відправлення від 25.02.2016 № 16160100ЕХ013454 зазначено умови постачання DAP Україна, що безпосередньо впливає на додавання до ціни товару складових митної вартості; виходячи з даних СМР 0001074 та САRNET TIR 76998311, ТОВ «ЛАТЄСТ» самостійно здійснював транспортування товару по території України, тобто товар фактично поставлявся на умовах DAP Україна; в примірнику МД країни відправлення від 25.02.2016 № 16160100ЕХ013454, що надана при митному оформленні, інформація граф 7, 14, 31, 44 відрізняється від примірника МД, що надійшла від митної адміністрації Туреччини.

Відповідно до копії листа Управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДФС України на імя керівника ТОВ «ЛАТЄСТ» ОСОБА_6 № 229/10/12-70-20/20-07 від 13.09.2017 року, Управлінням протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДФС проводиться перевірка митного оформлення товару «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого/лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації…», що був ввезений на митну територію України ТОВ «ЛАТЄСТ» в рамках договору поставки від 22.07.2013 року № 17 з фірмою «UCLER OTOMOTIV URHAN IDRIZOGLU» Туреччина, в режимі імпорту за ЕМД № 702180001/2016/000215 від 03.03.2016 року. Перевізником вказаного вантажу виступало ТОВ «ЛАТЄСТ». З метою проведення обєктивної, всебічної та неупередженої перевірки, Управління просило надати калькуляцію витрат на транспортування вантажу «Комплект штампувальної технологічної оснастки крила заднього правого / лівого, 2110-8404014/15, 2003 року виготовлення, що була в експлуатації…» за маршрутом м. Бурса Туреччина м. Сєвєродонецьк Україна (з обовязковим розподілом витрат за межами/ на митній території України та категоріями).

На виконання вищевказаного запиту № 229/10/12-70-20/20-07 від 13.09.2017 року, директором ТОВ «ЛАТЄСТ» ОСОБА_7 було надіслано калькуляцію витрат на транспортування вантажу, з якої вбачається, що транспортні витрати на перевезення вищевказаного вантажу склали 32870,69 грн., а саме: по іноземній території 26414,62 грн., по Україні 6456,07 грн. Вказана калькуляція була отримана ОСОБА_4 митницею ДФС України 29.09.2017 року, про що вказано у відзиві на позов.

22 лютого 2018 року головним державним інспектором сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_3 в м. Старобільськ Луганської області було складено протокол про порушення митних правил № 12/70200/18, згідно якого визначено, що в діях ОСОБА_1 є ознаки порушення митних правил, що передбачено ст. 485 МК України. Винесення вказаного протоколу мотивовано тим, що особа уповноважена на роботу з митницею ТОВ «ЛАТЄСТ» ОСОБА_1 при заповненні митної декларації від 03.03.2016 року № 702180001/2016/000215 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, шляхом не включення до митної вартості товару, витрат на транспортування, що спричинило несплату митних платежів в розмірі 5916,87 грн.

Також, 22 лютого 2018 року головним державним інспектором сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_3 в м. Старобільськ Луганської області було складено протокол опитування ОСОБА_1 № 12/70200/18, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про виконання ним в 2016 році функцій особи, уповноваженої на роботу з митницею від імені ТОВ «ЛАТЄСТ». Далі ОСОБА_1 пояснив, що товар за митною декларацією № 702180001/2016/000215 поставлявся за правилами DAP-Сєвєродонецьк згідно Інкотермс-2010, при цьому перевезення товару з м. Бурса (Туреччина) до м. Сєвєродонецьк ТОВ «ЛАТЄСТ» здійснило своїм транспортом. Йому відомо про те, що турецький постачальник не компенсував витрати на транспортування вантажу, проте він вважає, що на умовах DAP витрати на транспортування були включені до ціни товару.

Відповідно до копії постанови в справі про порушення митних правил № 12/70200/18 від 01.03.2018р., винесеною заступником начальника ОСОБА_4 митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 17750,61 грн. Винесення постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 при заповненні митної декларації від 03.03.2016 року № 702180001/2016/000215 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, шляхом не включення до митної вартості товару, витрат на транспортування в розмірі 32870,69 грн., що спричинило несплату митних платежів в розмірі 5916,87 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перш за все, суд вважає за необхідне дослідити питання про те, чи було порушено строк накладення адміністративного стягнення у спірних правовідносинах.

Згідно із ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України (далі МК України) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Із змісту п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України вбачається, що до органів доходів і зборів в розумінні цього Кодексу належать, в тому числі, митниці та митні пости.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення було накладено на позивача посадовою особою ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України за триваюче порушення митних правил, передбачене статтею 485 вищевказаного Кодексу, то вказане стягнення могло бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення цією митницею.

На думку суду, порушення позивачем митних правил було виявлено ОСОБА_4 митницею Державної фіскальної служби України 29.09.2017 року, коли до митниці надійшла калькуляція витрат на транспортування вантажу, складена та підписана директором ТОВ «ЛАТЄСТ» ОСОБА_7 у відповідь на запит від 13.09.2017 року. До отримання вказаної калькуляції ОСОБА_4 митниця Державної фіскальної служби України не мала відомостей, які могли б бути достатніми для виявлення порушення митних правил в діях позивача, результатом яких могло стати зменшення суми митних платежів у певному розмірі. Посилання в листі Головного управління ДФС в Луганській області від 28.04.2017 року на те, що товар доставлявся ТОВ «ЛАТЄСТ» самостійно, не були достатніми для виявлення фактичного понесення з боку ТОВ «ЛАТЄСТ» конкретно визначеного розміру транспортних витрат, які не були включені в митну вартість товару.

Посилання позивача на те, що правопорушення було виявлено митницею не пізніше 03.04.2017 року, коли Головним управлінням ДФС у Луганській області було надіслано на адресу ТОВ «Латєст» лист № 582/10/12-32-14-08-05 є неспроможними, адже у вказаному листі не містилося відомостей, на підставі яких можливо було виявити ознаки конкретного митного порушення. В зазначеному листі лише перелічені певні загальні невідповідності в документах, наданих ТОВ «ЛАТЄСТ» при митному оформленні ввезення товару, в той час як зміст самого листа був спрямований на отримання від ТОВ «ЛАТЄСТ» конкретної інформації з приводу наявності або відсутності цих невідповідностей, яка дозволила б органу доходів та зборів встановити, чи становлять ці невідповідності склад порушення вимог митного законодавства.

Отже, адміністративне стягнення було накладено на позивача в межах строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України, у звязку із чим у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Стосовно суті правопорушення, за яке позивача було притягнуто до відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова мотивована посиланням на п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, який на думку субєкта владних повноважень було порушено позивачем шляхом не включення до митної вартості товару витрат на транспортування оцінюваних товарів, що в свою чергу призвело до ухилення від сплати митних платежів з боку ТОВ «ЛАТЄСТ».

Згідно із п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Із змісту вищевказаної норми кодексу, а також із загального змісту статті 58 МК України, вбачається що п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України застосовується лише у випадку визначення митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, тобто із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Вказаний метод є основним або методом № 1 в розумінні ч. 1 ст. 57 МК України.

Разом з тим, згідно із формою декларації митної вартості, яка була подана позивачем одночасно із митною декларацією від 03.03.2016 року № 702180001/2016/000215, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, митна вартість товару була визначена на підставі резервного методу, а не на підставі основного методу (методу № 1). При цьому, в формі декларації митної вартості окремо вказано про неможливість застосування методу № 1.

Згідно із ч. 1 ст. 64 МК України, яка має назву «Резервний метод», у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці при митному декларуванні позивачем товару прийнято не було, а отже заявлена позивачем вартість товару була визнана уповноваженою особою митниці при здійсненні позивачем митного декларування. При цьому, декларантом в порядку ч. 1 ст. 53 МК України при поданні митної декларації було надано органу доходів і зборів висновок про вартість товару від 01.03.2016 року, що підтверджується переліком додатків до митної декларації № 702180001/2016/000215, а також було визначено митну вартість товару у повній відповідності із цим висновком.

Отже, позивач при поданні митної декларації № 702180001/2016/000215 не мав обовязку щодо включення до митної вартості товару витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, адже позивачем було застосовано резервний, а не основний метод визначення митної вартості. Суд повторює, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України включаються до митної вартості товару лише у випадку застосування основного методу визначення митної вартості.

Згідно ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як документально підтверджених судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5, ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 № 12/70200/18 від 01 березня 2018 року, а відповідну справу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін