Справа № 826/8851/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 квітня 2018 року № 826/8851/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доКиївського міського голови Кличка Віталія Володимировича
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (надалі - відповідач), в якому просить суд (з урахуванням заяв про зміну позовних вимог та зміну предмету позову):

- визнати протиправною бездіяльність Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки НОМЕР_2 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу НОМЕР_3 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно клопотання №25, зареєстрованого у Київській міській раді за вх. №08/М-4236 від 06.04.2016;

- визнати протиправною бездіяльність Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки НОМЕР_4 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу НОМЕР_3 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно клопотання №24, зареєстрованого у Київській міській раді за вх. №08/М-4237 від 06.04.2016.

Одночасно позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2016 адміністративні справи №826/8851/16 та №826/8943/16 об'єднано в одне провадження та присвоєно об'єднаній справі загальний номер №826/8851/16.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою Суду від 25.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.08.2017.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач не вчинив передбачених законом дій щодо винесення на розгляд сесії Київської міської ради його клопотання, зареєстрованого у Київській міській раді, внаслідок чого Київською міською радою не виконано норми абзацу першого частини 7 ст. 118 Земельного кодексу України щодо розгляду клопотання на сесії ради у місячний строк.

Представник відповідача проти позову заперечив з огляду на, що складання проектів рішень Київської міської ради щодо набуття прав на земельні ділянки належить до повноважень Департаменту земельних ресурсів, який несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, а також на те, що звернення позивача були адресовані Київській міській раді, а не безпосередньо Голові; неприйняття у місячний строк рішення про надання дозволу на розроблення земельної документації не порушує прав позивача, так як він не був позбавлений можливості самостійно, без отримання дозволу, замовити розроблення відповідної документації.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київської міської ради із клопотаннями №24, 25 від 06.04.2016, в яких просив надати згоду на розробку проекту землевідводу земельних ділянок НОМЕР_4, НОМЕР_2, відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу НОМЕР_3 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтованими розмірами до 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

До вказаних клопотань позивач додав копії наступних документів: графічні матеріали; копію паспорта та посвідчення учасника бойових дій; копію довіреності.

Клопотання отримано Київською міською радою 06.04.2016 за вх. №08/М-4236 та за вх. №08/М-4237.

Однак, відповідач протягом місяця (від дати реєстрації клопотань) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання позивачу дозволів на розробку проектів землевідводу земельної ділянки не виніс, що призвело до порушення його прав та законних інтересів.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступного висновку.

Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно п.п. 8, 9 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

Аналогічні норми закріплені у п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 4 Регламенту Київської міської ради, затвердженим рішенням від 12.11.14 № 351/351 (далі - Регламент).

Отже, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що законодавством регламентовано обов'язок органу місцевого самоврядування розглянути клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк. При цьому, розгляд таких клопотань здійснюється на пленарних засіданнях ради, формування порядку денного яких належить до безпосередньої компетенції її голови, на якого, крім іншого, також покладено обов'язок забезпечити підготовку на розгляд ради проектів відповідних рішень, що належать до її відання.

Київським міським головою не було винесено на пленарне засідання КМР, зокрема, не включено до порядку денного, розгляд клопотань позивача від 05.04.2016 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою у місячний строк з дати реєстрації клопотання та не забезпечено дотримання радою порядку і строку його розгляду, чим порушено вимоги ч. 7 ст. 118 ЗК України, ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 4 Регламенту КМР.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що складання проектів рішень Київської міської ради щодо набуття прав на земельні ділянки належить до повноважень Департаменту земельних ресурсів, який несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, оскільки за законом обов'язок з розгляду поданих позивачем клопотань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою покладено саме на Київську міську раду і такий розгляд здійснюється на пленарних засіданнях ради, порядок денний яких формує безпосередньо голова ради.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016 №К/800/1276/16.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 6 ч. 3 ст. 4 Регламенту Київської міської ради чітко визначено, що саме голова ради забезпечує підготовку на розгляд ради проектів рішень ради з питань, що належать до її відання.

Також, суд відхиляє посилання відповідача на те, що звернення позивача було адресовано Київській міській раді, а не безпосередньо Голові ради, оскільки звернення позивача саме до ради передбачено статтею 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 №826/8860/16, від 07.02.2018 №826/1093/17, від 06.06.2017 №826/8870/16, від 12.12.2017 №826/8112/16, від 29.09.2016 №826/8097/16.

Що стосується доводів відповідача щодо неприйняття Київською міською радою у місячний строк рішення про надання дозволу на розроблення земельної документації не порушує прав ОСОБА_1, так як останній не позбавлений можливості самостійно замовити розроблення відповідної документації без отримання дозволу, судом не приймаються до уваги, оскільки самостійне замовлення розроблення земельної документації в разі неприйняття радою рішення є правом позивача, регламентованим ст. 118 ЗК України, а не його обов'язком. Наявність такого права жодним чином не позбавляє особу конституційної гарантії судового захисту.

Неприйняття Київською міською радою рішення за клопотаннями ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк, ставить особу у певну правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності.

При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується питання щодо розподілу судових витрат, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, які складають 4640,00 грн., то необхідно вказати наступне.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Аналіз вказаних статей дає підстави дійти висновку, що компенсації підлягають витрати понесені позивачем на правову допомогу надану саме адвокатом.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 отримав правову допомогу на підставі договорів про надання правової допомоги від 22.05.2016 №22/05-6 та №22/05-5 від ОСОБА_4.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 є адвокатом.

Отже, в силу приписів статей 132 та 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки НОМЕР_2 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу НОМЕР_3 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно клопотання №25, зареєстрованого у Київській міській раді за вх. №08/М-4236 від 06.04.2016.

Визнати протиправною бездіяльність Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки НОМЕР_4 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу НОМЕР_3 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно клопотання №24, зареєстрованого у Київській міській раді за вх. №08/М-4237 від 06.04.2016.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович