Справа № 815/3968/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/3968/17

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.,

при секретарі - Андроновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55" звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2017 року № 1 та № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року задоволено заявлені позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як за результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки позивача контролюючим органом обґрунтовано встановлено численні порушення норм податкового законодавства під час здійснення ним господарської діяльності.

Зокрема, під час перевірки податковим органом виявлено, що господарські операції позивача з контрагентами ТОВ «ВВ ТРЕЙД ЛТД», ТОВ «БК ЕВЕРЕСТБУД», ТОВ «ОПТІМАЛІНВЕСТГРУП ПЛЮС» (ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО»), ТОВ «СУПЕРТРАНСЛОГИСТИК 2016» (ТОВ «АУСТЕР-НИКОЛАЕВ»), ТОВ «ГОРІХ-ТРЕЙДІНГ» (ТОВ «БЛЕК СІ ГРУП») та ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» не мали реального характеру та не підтверджені належними доказами, а вже надані підприємством первинні бухгалтерські документи складені формально та жодним чином не спростовують висновків податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства.

При цьому, у вказаних контрагентів відсутня необхідна кількість трудових ресурсів, виробничих потужностей для здійснення господарських операцій, зазначених у наданих товариством документах.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо необхідності задоволення позовних вимог, так як у перевіряємий період товариством проведено реальні господарські операції, що підтверджуються зібраними у справі первинними бухгалтерськими документами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55», з питань дотримання вимог податкового законодавства, за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, валютного та іншого законодавства, за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складено акт від 15 березня 2017 року №161/15-32-14-01/37334724 (а.с. 62-149, т. 1).

В свою чергу, відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки у перевіряємий період товариством допущено порушення норм податкового законодавства, а саме: п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.138.4 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, чим занижено податкові зобов'язання з податку на прибуток, на загальну суму 3 135 507,00 грн.; п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.1 ст.201, п.201.4 ст.201, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст.201 ПК України, чим занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість, на загальну суму 2 695 896,00 грн.

За наслідком виявлених порушень контролюючим органом складено та направлено товариству наступні податкові повідомлення-рішення: № від 11 квітня 2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість, на загальну суму 4 078 030,00 грн. (за основним платежем, на суму 3 262 424,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 815 606,00 грн.); № від 12 квітня 2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток, на загальну суму 3 504 259,00 грн. (за основним платежем, на суму 2 975 388,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 528 872,00) (а.с. 37-38, т. 2).

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням товариство, після адміністративного оскарження останніх, звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо відсутності порушення податкового законодавства з боку позивача у спірних правовідносинах, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами, оскільки платники податків при здійсненні господарської діяльності не обмежені чинним законодавством у праві самостійно обирати найбільш оптимальний варіант ведення господарської діяльності, зокрема, не позбавлений права укладати договори із сторонніми особами щодо реалізації своїх окремих функцій.

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 ПК України (в редакції на час здійснення спірних господарських операції у 2014 році) - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодекс крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК України, визначено, що витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України (в редакції від 01 січня 2015 року) - є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, що затверджене наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників ПДВ з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегією суддів встановлено, що на податкові зобов'язання позивача у перевіряємий період вплинули його господарські операції з контрагентами ТОВ «ВВ ТРЕЙД ЛТД», ТОВ «БК ЕВЕРЕСТБУД», ТОВ «ОПТІМАЛІНВЕСТГРУП ПЛЮС» (ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО»), ТОВ «СУПЕРТРАНСЛОГИСТИК 2016» (ТОВ «АУСТЕР-НИКОЛАЕВ»), ТОВ «ГОРІХ-ТРЕЙДІНГ» (ТОВ «БЛЕК СІ ГРУП») та ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО», які на думку контролюючого органу не мали реального характеру,

При цьому, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для визнання реальними проведені господарські операції є встановлення факту придбання товарів (отримання послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В свою чергу, товариством в обґрунтування своїх позовних вимог, надано до суду належним чином складені первинні бухгалтерські документами, що підтверджують реальність проведених господарських операцій, а також дають змогу встановити факт придбання товарів (отримання послуг) від зазначених контрагентів.

В даному випадку, між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «ВВ ТРЕЙД ЛТД» (в особі виконавця) укладено договір № 1ВВТ14 від 02 січня 2014 року (а.с. 9-12, т. 3) та № 2ВВТ14 від 03 лютого 2014 року (а.с. 50-53, т. 3).

Згідно умов укладених договорів ТОВ «ВВ ТРЕЙД ЛТД» зобов'язалося виконати капітальний ремонт обладнання для ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД».

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколів про домовленість в розмірі договірної ціни, рахунків-фактур, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 3-49, 54-142, т. 3).

Також, у перевіряємий період між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕВЕРЕСТБУД» (в особі виконавця) укладено наступні договори: № 1БКЕ14 від 03.02.2014 року (а.с. 143-145, т. 3); №2БКЕ14 від 03.03.2014 року (а.с. 258, т. 3; а.с. 2-3, т. 4); №3БКЕ14 від 01.04.2014 року (а.с. 186-188, т. 4); №4БКЕ14 від 05.05.2014 року (а.с. 191-193, т. 5); №5БКЕ14 від 02.06.2014 року (а.с. 39-41, т. 6); №6БКЕ14 від 01.07.2014 року (а.с. 73-75, т. 6); №7БКЕ14 від 01.08.2014 року (а.с. 132-134, т. 6); №8БКЕ14 від 01.09.2014 року (а.с. 175-177, т. 6); №9БКЕ14 від 01.10.2014 року (а.с. 240-242, т. 6); №10БКЕ14 від 03.11.2014 року (а.с. 111-113, т. 7); №11БКЕ14 від 01.12.2014 року (а.с. 158-160, т. 7); №1БКЕ15 від 02.01.2015 року (а.с. 186-188, т. 7); №2БКЕ15 від 02.02.2015 року (а.с. 198-200, т. 7); №3БКЕ15 від 02.03.2015 року (а.с. 3-5, т. 8).

Згідно умов укладених договорів ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕВЕРЕСТБУД» зобов'язується виконати субпідрядні будівельно-монтажні роботи для ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД».

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколів про домовленість в розмірі договірної ціни, рахунків-фактур, рахунків, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 146-257, т. 3; а.с. 4-185, т. 4; а.с. 189-251, т. 4; а.с. 2-190, т. 5; а.с. 194-251, т. 5; а.с. 2-38, т. 6; а.с. 42-72, т. 6; а.с. 76-131, т. 6; а.с. 135-174, т. 6; а.с. 178-239, т. 6; а.с. 243-253, т. 6; а.с. 2-110, т. 7; а.с. 114-157, т. 7; а.с. 161-185, т. 7; а.с. 189-197, т. 7; а.с. 201-251, т. 7; а.с. 2, т. 8; а.с. 6-76, т. 8).

Також, у перевіряємий період між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» (в особі виконавця) укладено договір № 01ТК15 від 03 серпня 2015 року, відповідно до у мов якого виконавець зобов'язується виконати роботу з капітального ремонту обладнання (а.с. 77-78, т. 8).

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколу про узгодження договірної ціни на виконання робіт, рахунків-фактур, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 79-174, т. 8).

Також, у перевіряємий період між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «АУСТЕР-НИКОЛАЕВ» (в особі виконавця) укладено наступні договори: № 109 від 01.09.2015 року (а.с. 175-176, т. 8); № 2016 від 01.10.2015 року (а.с. 59-60, т. 9); № 215 від 01.10.2015 року (а.с. 74-75, т. 9); № 217 від 05.10.2015 року (а.с. 77-78, т. 9); № 218 від 02.11.2015 року (а.с. 161-162, т. 9); № 219 від 02.11.2015 року (а.с. 164-165, т. 9); № 220 від 01.12.2015 року (а.с. 22-23, т. 10).

Згідно умов укладених договорів ТОВ «АУСТЕР-НИКОЛАЕВ» зобов'язується виконати субпідрядні будівельно-монтажні роботи для ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД».

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколів про узгодження договірної ціни на виконання робіт, рахунків-фактур, рахунків, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с.177-251, т. 8; а.с. 2-58, т. 9; а.с. 61-73, т. 9; а.с. 76, т. 9; а.с. 79-160, т. 9; а.с. 163, т. 9; а.с. 166-251, т. 9; а.с. 2-21, т. 10; а.с. 2-21, т. 10; а.с. 24-34, т. 10).

Також, у перевіряємий період між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «БЛЕК СІ ГРУП» (в особі виконавця) укладено наступні договори: № 1Б від 04 січня 2016 року (а.с. 35-36, т. 10); № 2Б від 05.01.2016 року (а.с. 71-72, т. 10); № 3Б від 11.01.2016 року (а.с. 85-86, т. 10); № 4Б від 01.02.2016 року (а.с. 99-100, т. 10); № 5Б від 08.02.2016 року (а.с. 122-123, т. 10); № 1502 від 01.02.2016 року (а.с. 133-134, т. 10).

Згідно умов укладених договорів ТОВ «БЛЕК СІ ГРУП» зобов'язується виконати субпідрядні будівельно-монтажні роботи для ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД».

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколів про узгодження договірної ціни на виконання робіт, рахунків-фактур, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 37-70, т. 10; а.с. 73-84, т. 10; а.с. 87-98, т. 10; а.с. 101-121, т. 10; а.с. 124-134, т. 10; а.с. 135-137, т. 10).

Також, у перевіряємий період між ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» (в особі замовника) та ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» (в особі виконавця) укладено наступні договори: № 3 від 01.03.2016 року (а.с. 138-139, т. 10); № 10/03 від 01.03.2016 року (а.с. 152, т. 10); № 8 від 01.04.2016 року (а.с. 160-161, т. 10); № 9 від 04.05.2016 року (а.с. 216-217, т. 10); № 10 від 01.06.2016 року (а.с. 15-16, т. 11).

Згідно умов укладених договорів ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» зобов'язується виконати відповідні будівельно-монтажні роботи для ТОВ «БУД ГАРАНТ ІНВЕСТ-55» на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД».

На підтвердження виконання укладених договорів у матеріалах справи зібрано копії наступних первинних бухгалтерських документів: протоколів про узгодження договірної ціни на виконання робіт, рахунків-фактур, рахунків на оплату, розрахунків, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів про передачу матеріалів без оплати в монтаж, податкових накладних, актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с.140-151, т. 10; а.с. 153, т. 10; а.с. 162-215, т. 10; а.с. 218-251, т. 10; а.с. 2, т. 11; а.с. 17-66, т. 11).

Крім того, на підтвердження виконання відповідних підрядних будівельно-монтажних робіт на території та на об'єктах ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД» в матеріалах справи зібрано копії первинних документів по взаємовідносинам з останнім (т. 12 - т. 30) .

В даному випадку, саме на виконання підрядних робіт для ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД» товариством укладено вищезазначені субпідрядні договори зі своїми контрагентами.

Між тим, колегія суддів вважає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В свою чергу, із зібраних доказів вбачається, що факт отримання товариством послуг (робіт) за вказаними договорами підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які складено у відповідності до вимог законодавства та які вказують на реальність проведених операцій.

При цьому, вищевказані договори узгоджуються з господарською діяльністю товариства.

Крім того, варто відзначити, що у справах з приводу оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення або відмовити у цьому.

В даному випадку, обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваних податкових-повідомлень рішень покладається на податковий орган, як на суб'єкта владних повноважень, що заперечує проти задоволення адміністративного позову.

При цьому, висновки про фіктивність господарських операцій з поставки товарів та надання послуг мають підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами.

Так, з акту перевірки податкового органу вбачається, що фактичною підставою для нарахування товариству податкових зобов'язань за результатом проведених спірних господарських операцій став факт виявлення недостатньої кількості трудових ресурсів у контрагентів позивача.

Колегія суддів вважає, що відсутність у підприємств-контрагентів великої кількості працівників, а також певних основних засобів не може свідчити про фіктивність проведених господарських операцій, за наявності достатніх доказів, що містять відомості про господарську операцію та розкривають її зміст.

Більш того, податковим органом не зроблено будь-яких зауважень до складених первинних бухгалтерських документів.

При цьому, контрагенти позивача не позбавлені права залучати до проведення робіт тимчасово найманих працівників, орендувати приміщення та інші основні засоби.

В свою чергу, у зібраних матеріалах справи наявні копії листів-заявок на отримання перепусток, а також копії накладних на ввезення товарно-матеріальних цінностей на територію АТ «ОПЗ» для виконання робіт (а.с. 52-255, т. 31; а.с. 1-177, т. 32).

В свою чергу, будь-які факти порушення контрагентами позивача норм податкового законодавства не створюють для податкового органу обов'язку донарахування йому певних податкових зобов'язання, відповідно до вимог чинного законодавства.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень норм податкового законодавства з боку позивача у вказаних правовідносинах, а як наслідок вважає протиправним оскаржуване податкове-повідомлення рішення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги на користь Державної судової адміністрації України, у сумі 125 107 (сто двадцять п'ять тисяч сто сім), 77 грн., на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - ГУДКСУ в м. Києві; код банку отримувача - 820019; № рахунку отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу - судовий збір, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Т.М. Танасогло

Д.В. Запорожан