Справа № 819/365/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/365/18

10 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника відповідача Борис І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, тертя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДП "Зарубинський спиртовий завод" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" про визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії за віком позивачу стажу роботи на ДП "Зарубинський спиртовий завод" за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010 та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком з урахуванням стажу роботи і заробітку на ДП "Зарубинський спиртовий завод" за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 05.04.2018.

Зазначеною ухвалою суду також залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область).

Тернопільським окружним адміністративним судом у судовому засіданні по даній справі, яке проводилося 05.04.2018 оголошувалася перерва для надання сторонами по справі додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 з 15.03.2012 перебуває на обліку у Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та їй призначена пенсія за віком. 22.01.2018 позивач звернулась до відповідача із заявою про включення неврахованого стажу роботи у ДП "Зарубинський спиртовий завод" за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010. Проте, їй було відмовлено в задоволенні такої заяви, мотивуючи тим, що за вказані періоди роботи ДП "Зарубинський спиртовий завод" не були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду, а тому дорахувати страховий стаж за вказані періоди неможливо. Позивач вважає таку відмову протиправною так як у зазначений період вона працювала у ДП "Зарубинський спиртовий завод", що підтверджується трудовою книжкою та за вказаний період була нарахована та виплачена заробітна плата, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу форми ОК-5, яка сформована 12.01.2018 Лановецьким об'єднаним УПФУ Тернопільської області на ім'я позивача. Відтак, ОСОБА_2 вважає, що у відповідача були всі підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 05.04.2018 в якій просить розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що Пенсійний фонд України правомірно не дорахував позивачу стаж роботи у ДП "Зарубинський спиртовий завод" за періоди з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010, оскільки за вказані періоди роботи не були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду.

З огляду на зазначене та посилаючись на відзив на позовну заяву від 20.03.2018 № 1365/07 просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ДП "Зарубинський спиртовий завод" у судове засідання не з'явився, надав пояснення від 03.04.2018 № 52, в якому вказав на те, що позивач дійсно працювала на підприємстві, однак в період роботи мали місце затримки із заробітної плати працівників та відповідно сплати податків (в тому числі страхові внески), оскільки підприємство працювало не стабільно. Заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі, а податки нараховані на заробітну плату сплачені вчасно не були, оскільки було недостатньо коштів на розрахункованому рахунку підприємства.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем у справі, що ОСОБА_2 з 15.03.2012 перебуває на обліку у Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та їй призначена пенсія за віком.

Також як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем у справі, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем не було враховано стаж роботи у ДП "Зарубинський спиртовий завод" за періоди з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010.

У зв'язку з цим, позивач 22.01.2018 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про включення зазначених періодів роботи до страхового стажу та перерахування розміру пенсії відповідно до сукупного стажу роботи з дня призначення пенсії за віком.

Листом від 26.01.2018 № 2/Г-11 позивачу було відмовлено у зарахуванні зазначеного стажу роботи у ДП "Зарубинський спиртовий завод". Підставою для відмови слугувало те, що у спірні періоди із заробітної плати позивача не сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно абзацу 2 пункту 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії..

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки від 05.09.1974 ОСОБА_2 в спірний період - з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010 працювала у ДП "Зарубинський спиртовий завод" (арк. справи 10).

Водночас, з індивідуальної відомості про застраховану особу форми ОК-5, яка сформована 12.01.2018 Лановецьким об'єднаним УПФУ Тернопільської області на ім'я позивача, слідує сума заробітку для нарахування пенсії позивачу, зокрема з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010. При цьому відсутня позначка про сплату страхових внесків (арк. справи 11-12).

Факт несплати підприємством страхових внесків за спірний період відповідачем не заперечувався, що підтверджується також письмовими поясненнями ДП "Зарубинський спиртовий завод" (акр справи 38-39).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.12.2009 у справі № 11/Б-1203 введено процедуру розпорядження майном ДП "Зарубинськиий спиртовий завод" (арк. справи 41).

Відповідно до копії постанов від 12.09.2012 про передачу матеріалів виконавчого провадження до примусового виконання, щодо стягнення боргу з ДП "Зарубинський спиртовий завод" слідує, що ДП "Зарубинський спиртовий завод" має значний борг по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перед Пенсійним фондом (арк. справи 24-25).

Даний борг по стягненню заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на даний час не погашений та згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010 у справі №11/Б-1203 затверджено реєстр кредиторів по справі №11/Б-1203 Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" та визнано грошові вимоги кредиторів, зокрема згідно п.2.13. визнано кредитором відповідача у справі (який є правонаступником УПФ в Збаразькому районі) на суму 1 164582,37грн. - друга черговість задоволення грошових вимог. (арк. справи 43). Як визнано представником відповідача у справі, зазначена сума кредиторських вимог відповідача до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" включає в себе і заборгованість по страхових внесках не сплачених підприємством з заробітної плати позивача за спірний період роботи (страховий стаж).

Таким чином, внаслідок невиконання ДП "Зарубинський спиртовий завод" обов'язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з статтею 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону, зокрема є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Частиною шостою статті 20 Закону № 1058 визначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон № 1788-XII та Закон № 1058.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Частиною шостою статті 20 Закону № 1058 визначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010 до страхового стажу за порушення, вчинене ДП "Зарубинський спиртовий завод", оскільки відповідно до Закону № 1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.10.2013 у справі №К/800/7673/13 та в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16) касаційне провадження № К/9901/458/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не врахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010 на ДП "Зарубинський спиртовий завод".

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком з урахуванням стажу роботи і заробітку на Державному підприємстві "Зарубинський спиртовий завод" за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010, - з 23.01.2018 (наступний день з дати звернення позивача до відповідача з приводу здійснення перерахунку стажу та розміру пенсії).

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, РНОКПП НОМЕР_1) до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47402, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47402, ) щодо неврахування при призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 (місце проживання: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, РНОКПП НОМЕР_1) стажу роботи на Державному підприємстві "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, ) за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010.

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47402, ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 (місце проживання: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за віком з урахуванням стажу роботи і заробітку на Державному підприємстві "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, ) за період з 01.08.2005 по 30.09.2005, з 01.01.2006 по 30.09.2006, з 01.10.2007 по 30.11.2007, з 01.02.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.10.2009, з 01.12.2010 по 31.12.2010, - з 23.01.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47402, ) в користь ОСОБА_2 (місце проживання: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір на суму 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.