Справа № 425/2/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року справа №425/2/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Казначеєв Е.Г., за участю секретаря судового засідання Токаревої А.Г., відповідача ОСОБА_1, представника третьої особи Департамента патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2, діючого за довіреністю розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Представника позивача ОСОБА_3 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року у справі № 425/2/18 за позовом ОСОБА_4 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Луганської області ОСОБА_1, третя особа: Департамент патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Луганської області ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення АР № 488049 від 15 грудня 2017 року (а.с. 2-4, 14-16).

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 66-71).

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року у справі № 425/2/18 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що спірна постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При розгляді справи інспектором порушено права позивача в частині не надання можливості позивачу скористатись правовою допомогу, залучення перекладача у справі.

При цьому, апелянтом зазначено, що відеозапис, який додано до матеріалів справи не містить підтвердження скоєння правопорушення, оскільки датований 08 січня 2011 року, що є істотним порушенням.

Справа розглянута відповідачем з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції в резолютивній частині помилково вказав, що рішення може бути оскаржене у десятиденний строк, оскільки норми Кодексу адміністративного судочинства України такої норми не містить (а.с. 76-79).

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про ату , місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15 грудня 2017 року інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Луганської області ОСОБА_1, який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова АР № 488049 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається зі спірної постанови 15 грудня 2017 року о 14-58 годині позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Б.Ліщини та проспекту Гвардейський у м.Сєвєродонецьку, проігнорував вимогу дорожнього знаку 5.16 (Рух за смугами), чим порушив вимоги п. 8.4 (Г) ОСОБА_5 дорожнього руху України.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятої спірної постанови, відтак вона є такою, що не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Щодо суті самого порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову інспектор роти № 1 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Луганської області ОСОБА_1, дату розгляду справи 15 грудня 2017 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_4; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, п. 8.4 «г» ПДР ігнорування вимог наказового дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах»; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається зі спірної постанови, відповідачем зазначено, що за порушення вимог наказового знаку (наказовий дорожній знак 5.16 «Напрямок руху по смугах») передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідає нормам чинного законодавства.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Суд апеляційної інстанції при дослідженні відео засобу, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що на відеозапису відображена дата запису подій 08.01.2011 о 01.41.37 годині та зафіксовано, що транспортний засіб на перехресті вулиці Б.Ліщини та проспекту Гвардійський здійснював рух по лівій смузі (яка є поворотною смугою на ліво), тобто не дотримався руху по смузі прямо, якою є права смуга, та порушив правила дорожнього руху.

Стосовно дати відеозапису, суд апеляційної інстанції зазначає, що це є технічною помилкою, а оскільки згідно позовної заяви позивача, відзиву відповідача та самого відеозапису поліцейського (нагрудного фіксування) правопорушення зафіксоване саме 15 грудня 2017 року, яка не спростовується позивачем, відтак суд апеляційної інстанції не приймає до уваги цей довід апеляційної скарги як підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення

З самого відео засобу важко ідентифікувати, а ні транспортний засіб позивача (не можливо ідентифікувати номерний знак автотранспортного засобу), а ні самого позивача при перетинанні перехрестя вулиці Б. Ліщини та проспекту Гвардейський, тільки рух автомобіля схожого на автомобіль позивача.

Оскільки позивачем не заперечувалось рух в той період саме його автомобіля зафіксованого камерою інспектора, суд дійшов висновку, що позивачем дійсно скоєно правопорушення правил дорожнього руху, оскільки позивачем проігноровано вимоги наказового знаку «Напрямок руху по смугах».

При цьому, посилання позивача/апелянта, що на зазначеній ділянці дороги та перехресті відсутня дорожня розмітка, тому неможливо поділити проїжджу частину на смуги для руху, суд вважає необґрунтованими, оскільки дорожній знак «Напрямок руху по смугах» є наказовим знаком, показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, що в даному випадку відобразив дорожній знак 5.16, який визначав рух прямо тільки по крайній правій смузі, в той час коли позивач здійснював рух по лівій смузі.

Суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За результатами перегляду відеозапису зі службового відео регістратора інспектора судом апеляційної інстанції встановлено, що відеозапис зроблено 15 грудня 2017 року о 14.58 год., на ньому зафіксовано, що інспектор роз'яснив позивачу права згідно Конституції України та КУпАП(зокрема, право користуватись правовою допомогою та послугами перекладача).

Позивач не заявляв клопотання про залучення перекладача, а тільки зазначив, що він не розуміє українську мову.

Однак, позивач неодноразово наголошував, що хоче скористатись послугами юриста, у звязку з чим робив відповідні дзвінки, повідомив інспектора, що захисник приїде, просив надати час для отримання юридичної допомоги, однак посадовою особою проігноровано прохання позивача на юридичну допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що не допуск до участі у розгляді справи адвоката або іншого фахівця у галузі права, позбавлення позивача та його захисника можливості ознайомитися з матеріалами справи, скористатися своїм правом на захист під час притягнення до адміністративної відповідальності за його участі, є істотним порушенням таких засад адміністративного провадження, як законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів . Ці порушення мають визнаватися достатніми і необхідними для визнання результатів розгляду адміністративної справи сумнівними, недостовірними і такими, що не відповідають істині. За їх наявності судове рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі, воно підлягає скасуванню .

Крім того, суд зазначає, що посадовою особою відповідача порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення визначає Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 222 якого органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, до яких відносяться правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 цього кодексу, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено ч. 4 ст. 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 277-2 КУпАП інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зазначене також відображене в п.9 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395

З відеозапису не вбачається, що інспектор взагалі повідомив позивача про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, чи порушив порядок її розгляду.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає недоцільним висновок суду першої інстанції, що відповідачем прийнята постанова з додержанням норм процесуального права, з відеозапису вбачається численні (в тому числі ігнорування клопотання про необхідність отримання юридичної допомоги, порушення процедури розгляду справи) порушення прав позивача.

Відтак, спірна постанова відповідача прийнята не правомірно, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині зазначення невірного строку оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки нормами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (ч.4) прямо встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Представника позивача ОСОБА_3 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року - задовольнити.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року у справі № 425/2/18- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_4 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Луганської області ОСОБА_1, третя особа: Департамент патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення АР № 488049 від 15 грудня 2017 року скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_6

ОСОБА_7