Справа № 553/196/18
Суддя: Тимчук Р. І.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/196/18
Провадження № 2-а/553/63/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.04.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

при секретарі - Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, у якому просив визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 53223991 від 17.01.2018 року у розмірі 332480,00 грн., постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48800226 від 17.01.2018 року у розмірі 180418,83 грн., постанови про арешт майна боржника ВП № 55582105 від 24.01.2018 року. Зобов'язати відповідача скасувати постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 53223991 від 17.01.2018 року у розмірі 332480,00 грн., про стягнення виконавчого збору ВП № 48800226 від 17.01.2018 року у розмірі 180418,83 грн., про арешт майна боржника ВП № 55582105 від 24.01.2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3, проти задоволення адміністративного позову заперечувала в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позов та просила закрити провадження у справі.

В судове засідання представник третьої особи АТ «ОТП Банк» не з'явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, судом встановлено, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 48800226 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ХМНО - Чуприни Г.О. № 2321 від 11.09.2015 року, щодо звернення стягнення на заставне майно - нежитлове приміщення в буд. А-2 загальною площею 134,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь стягувача - АТ «ОТП Банк».

Поряд з цим, у Подільському відділі державної виконавчої служби відкрито було провадження по виконавчому листу від 05.12.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 3324800,04 грн.

У відповідності до постанови Подільського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 19.10.2017 року було описане і арештоване належне позивачу майно - транспортний засіб автомобіль марки Mersedes -Bens, д.н.з.НОМЕР_2.

Так, 24.10.2017 року згідно постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - ОСОБА_5 прийнято рішення про передачу виконавчих проваджень з Шевченківського ВДВС і Подільського ВДВС до відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ у Полтавській області.

З матеріалів справи, вбачається, що повідомлення про таке рішення органом виконавчої служби було направлено сторонам виконавчого провадження 02.11.2017 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.11.2017 року - Головним державним виконавцем відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ у Полтавській області - Пецяк Л.В., постановою прийнято до провадження дані виконавчі провадження та об'єднано їх в одне виконавче провадження, щодо стягнення з позивача заборгованості.

Вищевказані дії проводилися представниками державної виконавчої служби незважаючи на те, що 26 жовтня 2017 року між позивачам та АТ «ОТП Банк» було підписано додаток до кредитного договору про повернення боргу, тобто станом на 26.10.2017 року, стягувач - в особі ПАТ «ОТП Банк» не має вимог щодо повернення заборгованості ОСОБА_1 В цей же день - 26.10.2017 року стягувачем було повідомлено про закриття виконавчого провадження з вказаної вище підстави і Подільський ВДВС і Шевченківський ВДВС.

Окрім направлення письмових повідомлень стягувача до районних ВДВС позивач особисто повідомляв про необхідність закрити виконавче провадження і також надав письмове підтвердження, повного розрахунку по боргових зобов'язаннях перед ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до частини 4 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

В зв'язку з тим, що представниками виконавчої служби було порушено право ОСОБА_1, як учасника виконавчого провадження, де відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню. В листопаді 2017 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Ленінського районного суду м. Полтави.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.01.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання неправомірними дії задоволено.

Визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Полтавської області, які полягають у невинесенні постанови про закінчення об'єднаного виконавчого провадження № 48800226 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ХМНО Чуприни Г.О. № 2321 від 11.09.2015 року щодо звернення стягнення на заставне майно нежитлове приміщення в буд. А-2 загальною площею 134,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 на користь стягувача АТ «ОТП «Банк», та провадження по виконавчому листу від 05.12.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у сумі 3324800,04 грн.

Об'єднане виконавче провадження № 48800226 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ХМНО Чуприни Г.О. № 2321 від 11.09.2015 року щодо звернення стягнення на заставне майно нежитлове приміщення в буд. А-2 загальною площею 134,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 на користь стягувача АТ «ОТП «Банк», та провадження по виконавчому листу від 05.12.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «ОТП Банк» заборгованості у сумі 3324800,04 грн. закінчено.

Скасовано постанову про арешт та опис автомобіля НОМЕР_1, та повернуто ОСОБА_1 вище вказаний транспортний засіб.

Скасовано постанову про арещт та опис автомобіля марки Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_3, та повернуто ОСОБА_1 даний транспортний засіб.

Судом встановлено, що після ухвалення вищезгаданого рішення, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пецяк Л.B. 18.01.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 53223991, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, оскільки встановлено, що боржник виконав кредитні зобов'язання перед стягувачем у повному обсязі.

Постанову від 18.01.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП 53223991 позивачу було видано, однак по факту арешт в електронних реєстрах на майно по сьогоднішній день не знято.

19.01.2018 року постановою Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП 48800226 припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, не зважаючи на рішення суду, постановою від 17.01.2018 року ВП № 53223991 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 332480,00 грн.

Постановою від 17.01.2018 року ВП № 48800226 постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 180418,83 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пецяк Л.В. від 24.01.2018 року ВП № 5582105 прийнято рішення про накладення арешту на все рухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 508135,53 грн.

Окрім того, постановами Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 17.01.2018 року винесені постанови про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 2118,35 грн. ВП № 53223991 та 3118,35 грн. ВП № 48800226, оскільки при проведенні виконавчих дій надано перелік витрат та виплат за виготовлення звіту про вартість майна. З даними постановами позивач погоджується, оскільки дійсно по даним виконавчим провадженням державним виконавцем було витрачено ресурси, перелік яких вказаний в даних постановах. Інші постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 332480,00 грн. та 180418, 83 грн. вважає безпідставними та незаконними.

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статі 10 даного Закону заходами примусового виконання рішень є:

1)звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3)вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4)заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Жодна із зазначених дій відповідачем виконана у відповідності із Законом не була, а п. 3 вищевказаної статті Закону визнана рішенням Ленінського районного суд м. Полтави від 18.01.2018 року неправомірною.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з:

1)виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2)авансового внеску стягувача;

3)стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця,

пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

За своїм змістом, виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тобто, стягнення виконавчого збору можливе лишу у випадку фактичного виконання рішення суду, яке відбулося за сприяння відповідних дій виконавця, зокрема заходів примусового виконання рішення, що в свою чергу означає про неможливість стягнення судового збору у випадках самостійного та своєчасного виконання боржником судового рішення, у зв'язку із безпідставністю.

Виходячи із Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правові акти суд приходить до висновку, що право на стягнення виконавчого збору не виникає, якщо боржник добровільно виконав рішення суду після того, як минув строк на добровільне виконання і при цьому державний виконавець не провів будь- яких примусових виконавчих дій, а тільки виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та поставу про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду України № 6- 785цс15 від 06.07.2015 року.

Так, ОСОБА_1 виконав судове рішення у добровільному порядку, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.01.2018 року, яким встановлено, що сторона відповідача (ВДВС) вказувала про те, що у відповідності до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстави для закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з домовленістю сторін, прощення боргу стягувачем боржнику, але при цьому відповідачем не було надано доказі щодо спростування встановлених судом обставин.

Більше того, в судовому розгляді (рішення суду від 18.01.2018 року) встановлено, що стороною відповідача визнавався факт припинення зобов'язань між сторонами виконавчого провадження, тобто органи ВДВС визнали вчинення ОСОБА_1 взятих на себе боргових зобов'язань у добровільному порядку без сприяння дій з примусового виконання рішення суду, що в свою чергу дає підстави вважати оскаржувані позивачем в даному позові дії відповідача незаконними та такими, що порушують його законні права.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5, 8,9, 243-246 КАС України , Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 53223991 від 17.01.2018 року у розмірі 332480,00 грн., постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48800226 від 17.01.2018 року у розмірі 180418,83 грн., постанови про арешт майна боржника ВП № 55582105 від 24.01.2018 року.

Зобов'язати відповідача скасувати постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 53223991 від 17.01.2018 року у розмірі 332480,00 грн., про стягнення виконавчого збору ВП № 48800226 від 17.01.2018 року у розмірі 180418,83 грн., про арешт майна боржника ВП № 55582105 від 24.01.2018 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук