Справа № 520/14292/17
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/172/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді ОСОБА_1

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом та просила ухвалити постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5 серії БР № 484897 від 17.11.2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивувала тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 23.01.2018 року, представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив витребувати від Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_5 постанови серії БР № 484897 від 17.11.2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 23 січня 2018 року клопотання представника позивача було задоволено в повному обсязі.

В ході судового засідання, яке відбулось 12 квітня 2018 року, представник Управління патрульної поліції у м. Одеси Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просила суд залучити Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) було залучено до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач Інспектор 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2017 року інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5 було винесено постанову Серії БР № 484897 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 близько 17.11.2017 року близько о 13 год. 25 хв. на трасі Київ-Одеса рухаючись у лівій смузі дороги, яка має три смуги руху в одному напрямку, чим порушила п. 11.5 ПДР України.

У відповідності до п. 11.5 ОСОБА_6 дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Натомість позивач стверджує, що вона правил дорожнього руху не порушувала, оскільки крайня права смуга була зайнята великою кількістю вантажівок, а середня смуга перебуває у поганому стані.

Однак, вказані доводи позивача спростовуються відеозаписом № DSJX300096_ВН00096, наданим відповідачем до відзиву на позов, на якому зафіксований факт порушення позивачем ОСОБА_6 дорожнього руху, а саме рух її автомобіля у крайній лівій смузі при відсутності вантажівок по правій смузі. Більш того, з відеозапису не вбачається погана якість середньої смуги, а будь-яких інших доказів цього позивач та її представник суду не надали.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідач, як посадова особа управління патрульної поліції у м. Одесі, вважав доведеними обставини вчинення ОСОБА_4 порушення пункту 11.5 ПДР.

Доводи представника позивача відносно того, що в автомобілі знаходилась важкохвора матір його довірительки, яка в цей день пройшла важкий курс лікування, то єдиним способом зменшити її болісні відчуття було рухатись по смузі з мінімальною кількістю перешкод, суд відхиляє, оскільки вони не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, а саме вищевказану оскаржувану постанову вбачається, що вона повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме в ній міститься: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дата розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дата народження, місце проживання чи перебування ; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Також дана постанова про адміністративне правопорушення, крім вказаних даних, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; окрім того, зазначено про наяність відеофіксаціїї на момент розгляду справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, позивачем не доведено неправомірності дій службової особи щодо винесення відносно неї постанови БР № 484897 по справі про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2017 року, твердження позивача щодо відсутності можливості отримати правову допомогу були спростовані у судовому засіданні представником позивача, який підтвердив, що дружина телефонувала йому з місця події і він надавав їй телефонну консультацію.

При цьому суд бере до уваги, що повноваженнями відкладати розгляд адміністративної справи на невизначений час інспектор поліції не надаілений.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_4 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, є необґрунтований та безпідставний, а від так задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_5, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.