Справа № 826/13444/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2018 року 17:18 № 826/13444/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України, Сумської митниці Державної фіскальної служби України
про представники сторінвизнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, Державної фіскальної служби України: Кунда О.В., Сумської митниці Державної фіскальної служби України: не з'явився,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Сумської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Митниця), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 06.09.2017 № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 08.09.2017 № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

поновити позивача на посаді начальника Митниці та стягнути з Митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.10.2017 по день винесення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні позивача відповідачем порушено вимоги законодавства, а рішення прийняті необґрунтовано, у зв'язку з чим останні є протиправними та підлягають скасуванню.

В своїх запереченнях представники відповідачів посилаються на те, що дисциплінарні провадження відносно позивача та застосування до нього дисциплінарних стягнень здійснено у відповідності та у строки, передбачені Законом України «Про державну службу», з огляду на що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування спірних наказів є необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ДФС України в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, 06.09.2017 в.о. голови ДФС України Проданом М.В. прийнято наказ № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким, на підставі ст.ст. 65, 66 та 77 Закону України «Про державну службу», оголошено догану начальнику Митниці ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов'язків у частині контролю за роботою підпорядкованого підрозділу з врахуванням фактів виявлених порушень у період січня-лютого 2017 року, що призвело до недотримання вимог ст. 267, п. 5 ч. 8 ст. 257, п.п. 2, 3 ст. 69, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України), Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 № 689, тощо.

08.09.2017 в.о. голови ДФС України Проданом М.В. прийнято наказ № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 65, ст.ст. 64-69, 77 Закону України «Про державну службу», звільнено начальника Митниці ОСОБА_1 за порушення Присяги державного службовця, що призвело до недотримання вимог Закону України «Про державну службу», Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого наказом Митниці від 16.05.2016 № 115, Порядку організації роботи органів ДФС під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом ДФС України від 12.10.2015 № 778, Регламенту Митниці, затвердженого наказом Митниці від 30.12.2014 № 55 (зі змінами), Положення про здійснення системного автоматизованого контролю за виконанням контрольних доручень у Митниці, затвердженого наказом Митниці від 27.05.2015 № 155, тощо.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Конституцією України, Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи видно, що відповідно до розпорядження ДФС України від 23.02.2017 № 29-р (зі змінами) у період з 23.02.2017 по 13.03.2017 робочою групою працівників ДФС України та її територіальних органів проведено тематичну невиїзну (дистанційну) перевірку дотримання вимог нормативно-правових актів з питань державної митної справи та службових обов'язків посадовими особами митниць ДФС України, зокрема, Митниці, під час митного оформлення митних декларацій у частині контролю правильності класифікації товарів з УКТ ЗЕД та визначення митної вартості товарів, які декларувалися відповідно до умов, встановлених ст. 267 МК України за період 2016-2017 роки (станом на 23.02.2017), про що складено акт від 13.03.2017 № 559/99-99-19-02-01-18 (т. 3 а.с. 16-58).

За результатами такої перевірки у висновках вказаного акту встановлено, зокрема, що:

митні формальності щодо проведення митного огляду, контролю правильності класифікації, визначення митної вартості, застосування заходів нетарифного регулювання, дотримання прав інтелектуальної власності здійснені під час митного оформлення товарів за МД, виконанні формально та не якісно;

під час здійснення контролю за правильністю класифікації товарів митниця не скористалась своїм правом на отримання більш детальної інформації щодо окремих товарів, які декларуються, що призвело до неможливості здійснення однозначної класифікації товарів та відповідно встановлення правомірності застосування ст. 267 МК України;

всупереч твердженням посадових осіб Митниці про відсутність розбіжностей у поданих документах, встановлено наявність обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів для забезпечення належного контролю за правильністю її визначення;

при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, посадовими особами Митниці не виконано вимоги Методичних рекомендацій № 689 з аналізу, виявлення та оцінки ризиків в частині виконання послідовності та повноти дій посадових осіб при роботі.

Частиною 1 ст. 68 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Як встановлено судом, на підставі доповідної записки директора Департаменту адміністрування митних платежів від 04.05.2017 № 987/99-99-19-02-03-18 в.о. голови ДФС України Проданом М.В. ініційовано перед Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС України відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника Митниці ОСОБА_1

За змістом ст. 69 названого Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

З наявних в матеріалах справи протоколу № 19 засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України від 19.07.2017 (т. 4 а.с. 159-164) та витягу з нього (т. 1 а.с. 114) видно, що за результатами обговорення питання щодо відкриття дисциплінарних проваджень (ДС №№ 295-304), вирішено відкрити ініційоване суб'єктом призначення дисциплінарне провадження стосовно начальника Митниці ОСОБА_1 (ДС №№ 297 та 298).

В подальшому, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України від 28.08.2017 № 1272/99-99-06/ДК, в якому комісією, враховуючи вагомі та значні порушення, вирішено на підставі ст.ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу» рекомендувати застосувати до начальника Митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 вказаного Закону, ДФС України прийнято спірний наказ від 06.09.2017 № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Разом з тим, частиною 4 ст. 74 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Як видно з наявної в матеріалах справи копії листка непрацездатності серії АДВ № 853965 (т. 1 а.с. 58), позивач 06.09.2017 (день винесення оскаржуваного наказу № 168-дс) перебував на лікарняному, тобто був відсутній у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження внесення до такого наказу відповідних змін, ДФС України суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушено встановлені ч. 4 ст. 74 Закону України «Про державну службу» гарантії прав позивача, як державного службовця, під час застосування дисциплінарного стягнення, у зв'язку з чим наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 06.09.2017 № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за висновком суду є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, слід зазначити, що з огляду на встановлене судом порушення відповідачем гарантій прав позивача, а також те, що, на думку суду, визнання за вказаних підстав протиправним та скасування наказу від 06.09.2017 № 168-дс є достатнім, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, суд не вбачає за необхідне досліджувати інші обставини прийняття такого наказу.

З матеріалів справи також видно, що на виконання вимог наказу ДФС від 27.04.2017 № 321 «Про проведення комплексної перевірки» з 10.05.2017 по 26.05.2017 робочою групою у складі працівників ДФС України та її територіальних органів проведено комплексну перевірку стану організації роботи Митниці з окремих питань, про що складено акт від 26.05.2017 № 784/99-99-06-01-01-21 (т. 3 а.с. 130-257), за результатами якої встановлено недоліки та порушення при організації митного контролю й митного оформлення товарів, транспортних засобів, протидії митним правопорушенням та інших питань.

Так, на підставі доповідної записки в.о. директора Департаменту внутрішнього аудиту від 16.06.2017 № 906/99-99-01-01-21 (т. 3 а.с. 258-264) в.о. голови ДФС України Проданом М.В. ініційовано перед Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС України порушення дисциплінарного провадження стосовно, зокрема, начальника Митниці ОСОБА_1

В той же час, за результатами розгляду листа ДФС України від 15.08.2017 № 21753/7/99-99-06/ДК (т. 4 а.с. 192) про надання позивачем пояснень за фактом неналежного виконання службових обов'язків ініційованого в.о. голови ДФС України Проданом М.В. доповідною запискою від 16.06.2017 № 906/99-99-01-01-21, Митниця листом від 16.08.2017 № 3545/8/18-70-04-48 (т. 4 а.с. 193) повідомила ДФС України про неможливість надання пояснень ОСОБА_1 у зв'язку з перебуванням останнього у щорічній відпустці.

Поряд з цим, листом від 19.08.2017 № 10741/г/99-99-06/ДК (т. 4 а.с. 194) за підписом голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України, отримання позивачем якого підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 4 а.с. 195), відповідач звернувся до позивача, в якому, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, запропонував надати комісії особисті пояснення щодо вказаних обставин. Разом з тим, відповідачем повідомлено позивача про можливість ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи, а також відповідні засоби зв'язку для врегулювання організаційних питань.

Статтею 75 Закону України «Про державну службу» встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Таким чином, суд, в контексті вказаної норми, вважає, що відповідачем виконано покладений на нього обов'язок щодо надання можливості позивачу дати відповідні пояснення з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, проте останній такою можливістю не скористався, що, в силу вимог вказаної норми не тільки не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження, а і не перешкоджає накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, твердження позивача про те, що відповідач не вимагав письмових пояснень у позивача та, як наслідок, позбавив позивача права пояснити чи дійсно мали місце в його діях ознаки дисциплінарного проступку, час, місце, обставини та причини його вчинення, а також інші питання, суд вважає безпідставними.

Статтею 76 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача, як на підставу скасування дисциплінарного стягнення, на те, що відповідач не надав позивачу право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи та, як наслідок, позбавив позивача можливості за результатами ознайомлення вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, оскільки, по-перше, відповідач, як вже встановлено судом, повідомляв позивача про можливість ознайомитися з усіма матеріалами дисциплінарного провадження, по-друге, ознайомлення з дисциплінарною справою є правом позивача, а не обов'язком відповідача, який, у разі його невиконання, перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження, по-третє, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження звернення до відповідача з метою ознайомлення з такою справою, в якому позивачу було відмовлено.

В свою чергу, 29.08.2017 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС України складено висновок про наявність у діях державного службовця - ОСОБА_1 дисциплінарного проступку (т. 3 а.с. 208-211), відповідно до висновку якого виявлено вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні ним Присяги державного службовця у зв'язку з несумлінним виконанням своїх обов'язків з координації діяльності підпорядкованих підрозділів.

В наступному, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України від 31.08.2017 № 1291/99-99-06/ДК, в якому комісією, враховуючи систематичність вчинення начальником Сумської митниці ДФС ОСОБА_1 дисциплінарних проступків (наказ ДФС України від 02.12.2016 № 267-ДС «Про застосування дисциплінарного стягнення» за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до незадовільного стану претензійно-позовної роботи та організації супроводження справ у судах, що свідчить про порушення пп. 1 п. 10 Положення про Сумську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 21.08.2014 № 60, начальнику Митниці ОСОБА_1 оголошено догану), вирішено на підставі ст.ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу» рекомендувати застосувати до начальника Митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 вказаного Закону, ДФС України прийнято спірний наказ від 08.09.2017 № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

17.10.2017 відповідачем прийнято наказ № 191-дс «Про внесення змін до наказу ДФС від 08.09.2017 № 171-дс», яким, на підставі листа Митниці від 10.10.2017 № 4454/8/18-70-04-48 «Про ознайомлення з наказом», у зв'язку з перебуванням начальника Митниці ОСОБА_1 та з метою забезпечення дотримання вимог ч. 4 ст. 74, ч.ч. 6, 7 ст. 77 Закону України «Про державну службу», внесено зміни до п. 1 наказу ДФС від 08.09.2017 № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а саме: після слова «звільнити» доповнити словами та цифрами « 10 жовтня 2017 року».

Стосовно тверджень позивача з приводу безпідставності виявлених порушень, суд зазначає таке.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є порушення Присяги державного службовця.

Відповідно до змісту ст. 66 названого Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади державної служби. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

З матеріалів особової справи позивача видно, що останнім 05.03.2003 складено Присягу наступного змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

При цьому, частиною 1 ст. 36 Закону України «Про державну службу» встановлено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст даної позивачем Присяги, який є фактично аналогічним за змістом тексту Присяги, передбаченої вказаною нормою, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, порушення Присяги може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) норм. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 у справі № 21-3968а16.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

У відповідності до рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на зазначене, виконання повноважень, які покладені на суб'єкта призначення - прийняття рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, за своєю правовою природою, є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження такого суб'єкта.

З огляду на те, що, як встановлено судом, позивач, ігноруючи можливість надання відповідних пояснень на стадії розгляду дисциплінарного провадження, не скориставшись при цьому своїм правом на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, та, відповідно не надавши таких зауважень, про які йдеться у позовній заяві, з приводу виявлених порушень на вказаній стадії, фактично просить суд провести службове розслідування в контексті наданих ним пояснень та зауважень, надати їм оцінку та підмінити таким чином суб'єкта призначення, у тому числі з прийняттям відповідного рішення, чого суб'єктом призначення в силу вказаних обставин вчинено бути не могло.

Отже, позивач просить суд перебрати на себе виключні повноваження суб'єкта призначення та, як наслідок, прийняти рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення (залишити в силі спірний наказ) чи закриття дисциплінарного провадження (скасувати спірний наказ).

Тобто, суд вважає, що лише у разі надання суб'єктом призначення відповідної оцінки таким доводам позивача на стадії прийняття ним остаточного рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження на підставі пропозиції Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України, яка, розглянувши наведені доводи позивача, прийняла їх чи відхилила, або не розглядала їх взагалі, а суб'єкт призначення відповідно погодився з відповідною пропозицією або прийняв протилежне рішення, у тому числі внаслідок дослідження відповідних доводів та матеріалів, суд не підміняючи названу процедуру та суб'єкта призначення, до компетенції якого віднесено прийняття відповідного рішення, може надати оцінку всій процедурі та прийнятому рішенню, у тому числі вказаним доводам позивача, у їх сукупності.

При цьому, суд звертає увагу, що такі доводи позивача повинні бути підкріплені відповідними, як то передбачено ст.ст. 74 та 75 КАС України, належними та допустимими доказами, чого позивачем суду надано не було.

Крім того, судом також враховується, що відповідно до п. 10 Положення про Сумську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС від 21.08.2015 № 60, начальник Митниці не тільки очолює та здійснює керівництво діяльністю Митниці, а і несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності.

Посилання ж позивача на протиправність спірного наказу від 08.09.2017 № 171-дс через непроведення службового розслідування є за висновком суду безпідставним, оскільки, як відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про державну службу», так і згідно з п. 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950, відносно зазначених осіб може бути проведено службове розслідування, проте вимог щодо обов'язковості його проведення, ні названий Закон, ні цей Порядок не містять. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанови Верховного Суду України від 14.03.2017 у справі № 21-3968а16.

Зважаючи на наведене у сукупності, а також приймаючи до уваги встановлене позивачем порушення Присяги внаслідок недотримання правових норм, про що, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу», зазначено у спірному наказі, суд не вбачає належних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 08.09.2017 № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та, відповідно, задоволення похідних позовних вимог про поновлення позивача на посаді начальника Митниці та стягнення з останньої на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.10.2017 по день винесення рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного наказу від 06.09.2017 № 168-дс, натомість довів правомірність наказу від 08.09.2017 № 171-дс.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (02068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 06.09.2017 № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко

Повний текст рішення виготовлено 16.04.2018.