Справа № 236/3456/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року справа №236/3456/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В.,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

з участю представника відповідача Шепотько М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року у справі № 236/3456/17 (головуючий І інстанції Саржевська І. В., Лиман, Донецька область) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (далі УСЗН Лиманської міської ради), в якому з урахування уточненого позову просила: поновити строк звернення з позовом до суду; визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати державної допомоги при народженні дитини; зобов'язати поновити нарахування та виплату державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку (АТ «Ощадбанк»); допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (а.с. 3-5, 37-39).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений повністю:

визнано протиправним рішення УСЗН Лиманської міської ради Донецької області від 29.05.2017 про відмову ОСОБА_2 в призначенні їй державної допомоги при народженні дитини, ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області;

зобов'язано УСЗН Лиманської міської ради Донецької області призначити ОСОБА_2 та здійснити виплати державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області, відповідно до Закону України» Про державну допомогу сім'ям з дітьми», та виплатити заборгованість за весь період часу починаючи з квітня 2016 року;

допущене негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (а.с. 64-68).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Доводи апеляційної скарги, зокрема, обґрунтовані тим, що Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми не передбачено можливості поновлення строку звернення за призначення допомоги при народженні дитини (а.с. 75-80).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 88).

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до довідок від 24.11.2016 №, № ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Макіївки до м.Красний Лиман (а. с. 8).

Зазначена інформація внесена до Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів скасування довідки про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Позивач 13 квітня 2016 року у м.Макіївці Донецької області народила сина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.2016, виданим Жовтневим районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області (а.с.9).

13.04.2017 позивач звернулася до УСЗН Лиманської міської ради з заявою про призначення їй допомоги при народження дитини (а.с. 98-100).

Розпорядженням УСЗН Лиманської міської ради від 29.05.2017 про відмову в наданні державної допомоги при народженні дитини позивачеві у призначенні державної допомоги при народженні дитини, у зв'язку зі зверненням більше, ніж через 12 місяців від дня народження дитини (а.с. 101).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність рішення, у вигляді розпорядження, відповідача щодо відмови у призначенні виплати позивачеві допомоги при народженні дитини у зв'язку з пропуском дванадцяти місячного строку звернення за такою допомогою від дня народження дитини.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно за ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 №2811-XII (далі - Закон №2811).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно за ч.1 ст.1 Закону №2811 громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону №2811 одним із видів державної допомоги сім'ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Згідно ч.1 ст.10 Закону №2811 допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (ч.1 ст.4 Закону №2811).

Отже, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами ст.11 Закону №2811 допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини

Зазначені норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок №1751).

Відповідно до п.10 Порядку №1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу) (п.11 Порядку №1751).

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (п.12 Порядку №1751).

Позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідач припинення виплати допомоги при народженні дитини обґрунтував тим, що позивач звернувся за її призначенням пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Такі висновки відповідача є помилковими, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на території України, народила ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3, протягом дванадцяти місяців з дня народження дитини, а саме, 13.04.2017 звернулася до відповідача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа з заявою про призначення допомоги при народженні дитини та необхідними документами.

Отже, суд першої інстанції з огляду на встановлені обставини та норми матеріального закону, які регулюють спірні відносини, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, проте дійшов помилкового висновку про пропущення позивачем 12 місячного строку звернення з заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини, оскільки строк звернення за призначенням допомоги не пропущений, внаслідок чого визнання поважними причин пропущення строку звернення є зайвим.

Позивач повною мірою виконала вимоги, встановлені Законом для ініціювання розгляду питання про призначення допомоги. Відповідач не спрямовував позивачеві повідомлень про невідповідність або неповноту поданого пакету документів на призначення допомоги.

На підставі встановлених обставин та з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність розпорядження відповідача від 29.05.2017, внаслідок чого воно підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що внаслідок протиправності відмови в призначенні допомоги необхідно зобов'язати відповідача призначити позивачеві з 13.04.2016 державну допомогу при народженні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сплатити заборгованість.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно вирішив спір за суттю вимог, проте дійшов помилкового висновку щодо пропущення позивачем 12-місячного строку звернення до відповідача за призначенням допомоги при народженні дитини, внаслідок чого мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні.

Постанова складена в повному обсязі 18 квітня 2018 року.

Керуючись ч.2 ст.9, ч.5 ст.250, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.317, ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ч.1, ч.5 ст.328, ст.329, п.1 ч.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року у справі № 236/3456/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії змінити в мотивувальній частині та другий абзац резолютивної частини рішення після слів: «Визнати протиправним…» доповнити словами «…та скасувати розпорядження», виключивши слово «рішення».

В іншій частині рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року у справі № 236/3456/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко