Справа № 500/1527/18
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1527/18
Провадження № 2-а/500/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Сирбу Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - Кліщ С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Кліщ Сергія Володимировича, Управління Департаменту патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кліщ Сергія Володимировича щодо винесення у відношенні ОСОБА_3 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, якою на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 170,00 грн; визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, якою на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до ОСОБА_3, адміністративне стягнення штраф у розмірі 170,00 грн. та закриття провадження по адміністративній справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що 17.03.2018 року інспектор УПП в Одеській області лейтенант поліції Кліщ Сергій Володимирович їдучи позаду нього, через технічний пристрій надав команду: «Водій автомобіля НОМЕР_1 зупиниться», позивач виконав команду. Після зупинки його автомобіля, інспектор зазначив, що на його автомобілі забруднений державний номерний знак і це є порушенням ч. 6 ст. 121 КУпАП та п. 2.9 ПДР України. При цьому, відповідно до п.2.9 ПДР України особу може бути притягнуто до відповідальності у випадку якщо державний номерний знак забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Отже, факту забруднення номерного знака є недостатнім, значення має відстань, за якої неможливо чітко визначити символи номерного знаку. Чинним законодавством не передбачено порядку проведення визначення ступеня забрудненості номерного знаку, але при цьому на його прохання провести виміри відстані від номерного знаку рулеткою за аналогією та запрошенню двох свідків з метою визначення оглядовості символів номерного знаку з відстані 20 метрів поліцейським було відмовлено. При цьому, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до постанови не надано жодного доказу, що підтверджує свавілля з боку інспектора. Тобто, інспектор встановив нібито порушення на власний розсуд без перевірки можливості визначення символів на відстані 20 метрів. Постанова була винесена поліцейським з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Крім цього, в порушення ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач - Кліщ С.В. заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивач не пропонував проводити виміри та запрошувати двох свідків для визначення ступеня оглядовості державного номерного знаку, крім цього виміри не проводились в зв'язку з тим, що номерний знак був забруднений так, що не було можливим чітко визначити символи державного номерного знаку, з відстані меншою ніж 20м. Також ним було роз'яснено права позивачу, а саме: ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП та запропоновано ознайомитись з матеріалами справи, але позивач відмовився. Згідно ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

В судове засідання представник Управління Департаменту патрульної поліції в Одеській області не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 17 березня 2018 року інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції Кліщ Сергієм Володимировичем по вул. Короленко, 50 в м. Ізмаїлі Одеської області у відношенні до ОСОБА_3 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, яким на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.

З постанови від 17 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом із забрудненим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Дослідивши запис з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) відповідача, суд зазначає, що вказаний запис не містить даних, що позивач керував транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. На відеозапису зафіксований момент складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

В судовому засіданні відповідач - Кліщ С.В. пояснив, що повний запис з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) не зберігся і тому не може бути наданий.

Суд критично відноситься до посилань відповідача щодо неможливості надання повного відеозапису з нагрудної відеокамери (відео реєстратора), на якому нібито було зафіксовано факт скоєного правопорушення. Обов'язок доказування правомірності рішення суб'єкта владних повноважень саме і запроваджений для забезпечення контролю від можливих зловживань з боку окремих його представників при виконання ними своїх функцій. При цьому суб'єкт владних повноважень фактично має переваги з точки зору підготовленості до збору доказів скоєного правопорушення, оскільки у випадку з представниками патрульної поліції, їхня діяльність саме і направлена на попередження та виявлення тих чи інших правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що в кінці березня 2018 року біля 12-13 год. був присутній під час бесіді і складання постанови інспектором поліції відносно ОСОБА_3 за те, що на автомобілі марки Хонда були забруднені номери. Свідок зазначив, що номери на автомобілі позивача не були зовсім чистими, але можливо було визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Він заміряв 20 метрів від автомобілю позивача і бачив номерний знак. Позивач пропонував інспектору поліції здійснити заміри та скласти відповідний акт, з метою з'ясування чи можливо було визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, але інспектор поліції відмовив.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених ч.6 ст. 121 належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу 2 ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП також передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, співробітник патрульної поліції має право не складати протокол про адміністративне правопорушення і виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, якою на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до ОСОБА_3, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_3про визнання протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кліща Сергія Володимировича щодо винесення у відношенні ОСОБА_3 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, якою на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.не підлягають задоволенню, в зв'язку з тим, що ч. 3 ст. 286 КАС України не передбачає права суду визнавати дії суб'єкта владних повноваженьнеправомірними.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до інспектора поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Кліщ Сергія Володимировича, Управління Департаменту патрульної поліції в Одеській області- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 328045 від 17.03.2018 року, якою на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовано до ОСОБА_3, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2018 року.

Суддя: О.Я.Присакар