Справа № 127/25489/15-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/70/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2018 р. Вінницький міський суд Вінницької о області м. Вінниця

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з вимогами визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Вінницької міської ради №1074 від 30.10.2015р.

Позов мотивовано тим, що 17.09.2015р. завідувачем сектору контролю за станом об'єктів благоустрою суб'єктів господарювання КП «Муніципальна поліція» Романчишеним C.Л. було складено протокол про адміністративне правопорушення №001322, яким встановлено порушення п. 6.13.1 (22,23) Правил благоустрою м. Вінниця, яке полягає у використанні без правовстановлюючих документів земельної ділянки біля перехрестя АДРЕСА_1 загальною площею 0,3364 га, в т.ч. в межах прибережно-захисної смуги струмка безіменного, за що передбачена адмін. відповідальність за ст. 152 КУпАП. 30.10.2015р. адміністративною комісію при виконкомі BMP позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за зазначене вище порушення накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., про що винесено постанову №1074 від 30.10.2015р.

Позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала права на його складання, порушено право позивача бути присутнім на засіданні комісії, та факти вказані в постанові не відповідають дійсності. Протокол про адмін. правопорушення складений не за місцем розташування земельної ділянки, що свідчить про те, що завідувач сектору контролю за об'єктів благоустрою суб'єктів господарювання Романчишен С.Л. взагалі не встановлював факт правопорушення, не здійснив заміри земельної ділянки та лише переніс встановлені перевіркою факти з протоколу.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання позову заперечував посилаючись на те, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення прийнято на законних підставах, вважає, що вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведено в повному обсязі.

Представник позивача в заяві від 25.01.2018р. уточнила позовні вимоги та просила суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №1074 від 30.10.2015р. та закрити справу про адміністративне правопорушення, судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою адмін. комісії при виконавчому комітеті ВМР від 30.10.2015р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП порушення правил благоустрою території населеного пункту а саме п.п. 6.13.1.(22,23) «Правил благоустрою м. Вінниці», а саме ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку біля перехрестя АДРЕСА_1 Іванова загальною площею 0, 3364 га, в тому числі площею 0, 1555 га в межах прибережно- захисної смуги струмка « Безіменний». ( а.с. 5)

Провадження по даній справі зупинялось до вирішення справи № 127/22200/15-ц. За результатом розгляду даної справи рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2017р. позов ВМР до ОСОБА_1, ОСОБА_5 ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено частково. Вирішено звільнити за рахунок ОСОБА_5, ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0, 0004 га на перехресті АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самочинно встановленого металевого паркану. Як вбачається з матеріалів справи № 127/22200/15-ц дослідженої судом, дане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку, за наслідками розгляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.11.2017р. залишено без змін. (а.с. 67-70, 85-88) Суд враховує, що в судовому засіданні сторони не заперечували ту обставину, що, предметом позовних вимог у справі № 127/22200/15-ц є звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 тієї ж самої земельної ділянки площею 0,3364 га, що розташована на перехресті АДРЕСА_1, та яка фігурує в оскаржуваній постанові.

Суд бере до уваги, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018р. справа №127/26505/15-а скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2018р. по справі №127/25605/15-а за позовом ОСОБА_5 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_5 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП відмовлено.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що ВК ВМР уповноважено посадових осіб КП ВМР «Муніципальна поліція» на складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, а Правила благоустрою території міста Вінниці затверджені рішенням ВМР №104 від 01.03.2011р.

Крім того у відповідності до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пунктом 4 статті 20 якого визначено, рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцеве самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємства установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Саме з урахуванням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п.2.4.1 ст.10) рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року затверджено «Правила благоустрою території міста Вінниці» . Як встановлено судом вказані Правила на час складання протоколу, винесення постанови та розгляду справи судом ніким не скасовані, були та є чинними. а відтак підлягають до обов'язкового виконання на всій території міста Вінниці.

Як вбачається з рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради №1726 від 14.07.2011р. та №1988 від 12.09.2013р., виконавчий комітет Вінницької міської ради уповноважив посадових осіб КП ВМР «Муніципальна поліція» на складання протоколів про адміністративне правопорушення за статтями визначеними КУпАП, зокрема і за статтею 152 КУпАП.

За правилами ч.1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.»

Згідно ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ст.77 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови та визнання її незаконною задоволенню не підлягають оскільки обставини, щодо вчинення адміністративного правопорушення підтверджені належними та допустимими доказами, твердження позивача суд вважає надуманими та безпідставними, крім того суд бере до уваги, що провадження по даній справі зупинялось до вирішення справи № 127/22200/15-ц. За результатом розгляду даної справи рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2017р. позов ВМР до ОСОБА_1, ОСОБА_5 ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено частково. Вирішено звільнити за рахунок ОСОБА_5, ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0, 0004 га на перехресті АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самочинно встановленого металевого паркану. Як вбачається з матеріалів справи № 127/22200/15-ц дослідженої судом, дане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку, за наслідками розгляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.11.2017р. залишено без змін. (а.с. 67-70, 85-88) Суд враховує, що в судовому засіданні сторони не заперечували ту обставину, що, предметом позовних вимог у справі № 127/22200/15-ц є звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 тієї ж самої земельної ділянки площею 0,3364 га, що розташована на перехресті АДРЕСА_1, та яка фігурує в оскаржуваній постанові, дані обставини вказують, на те, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 152, 252, 268, 276, 283, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» ст.ст. 6, 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 245, КАС України,суд,

Постановив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст постанови виготовлено 19.04.2018р.

Суддя: