Справа № 804/2691/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 квітня 2018 р. Справа № 804/2691/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов ВП №40185633 від 17.10.2013р., ВП №56075511 від 28.03.2018р., -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №40185633 від 17.10.2013р. державного виконавця Гордєєва А.В. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за виконавчим листом №2-4788/2010 виданого 14.12.2010р. у розмірі 28263,52 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №56075511 від 28.03.2018р. державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Х.А. про відкриття виконавчого провадження за постановою б/н видану 17.10.2013р. Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за виконавчим листом №2-4788/2010 виданого 14.12.2010р. у розмірі 28263,52 грн.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, проаналізувавши зміст позовних вимог, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що зазначену вище позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Також, у відповідності до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач оскаржує постанову державного виконавця прийняту у ході примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №2-4788/2010 від 18.01.2011р. щодо стягнення заборгованості, який виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про що свідчить зміст копій вказаного виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2013р. ВП №40185633, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.10.2013р. ВП №40185633, постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.03.2018р. ВП №40185633, постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2018р. ВП №56075511 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2018р. ВП №56075541, додані до позову.

Виходячи з того, що позивачем, який має статус боржника за вказаним вище виконавчим листом №2-4788/2010, який виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі, ним оскаржуються рішення державних виконавців винесене у рамках примусового виконання рішення суду у цивільній справі та з огляду на положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 447-452 ЦПК України, ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки законодавством передбачений інший порядок оскарження учасниками виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень судів у цивільних справах.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження у рамках примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за виконавчим листом №2-4788/2010 у цивільній справі, має право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у порядку визначеному, ст.ст. 447-452 ЦПК України.

Наведена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного Суду України, яка викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 01.11.2017р. (К/800/29954/17) та постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 21.05.2012р. №5, зокрема, в п.2 вказаної постанови зазначено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлений інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а тому її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, слід роз'яснити позивачеві про те, що з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, позивач може звернутися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, який видавав вищевказаний виконавчий лист у порядку та у строки визначені ст.ст. 447-452 ЦПК України та у відповідності до вимог ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. 287, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов ВП №40185633 від 17.10.2013р., ВП №56075511 від 28.03.2018р.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва