Справа № 808/2567/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 лютого 2018 року Справа № 808/2567/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представників позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергомехкомплект»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Енергомехкомплект» (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.05.2017 за №, від 22.05.2017 №, від 22.05.2017 №, від 22.05.2017 №.

Ухвалою суду від 17.01.2018 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.02.2018.

Ухвалою суду від 08.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.02.2018.

У судовому засіданні позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив, вважає, що жодних порушень ТОВ «ТД «Енергомехкомплект» не вчиняло, а висновки та факти, викладені в акті перевірки щодо порушень податкового законодавства, не відповідають дійсності, просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що первинні документи, укладені між ТОВ ТД «Енергомехкомплект» та ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" складені всупереч вимогам діючого законодавства України внаслідок не підтвердження факту придбання ідентифікованих товарів (невідповідність номенклатури придбаного перед реалізованим товаром) в розумінні вимог ПК України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Як встановлено судовим розглядом, ГУ ДФС у Запорізькій області отримано лист від 31.03.2017 р. №8062/7/99-99-14-05-02-17 ДФС України з постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2017 р. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТД Енергомехкомплект» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України додатків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово- господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2015 р. по 22.03.2017 р. З цих підстав та згідно з вимогами пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.04.2017 р. № 912, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергомехкомплект» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із субєктами господарювання за період з 01.01.2015 по 22.03.2017.

Копію наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.04.2017 р. №912 вручено під розписку головному бухгалтеру ТОВ «ТД «Енергомехкомплект» ОСОБА_4. Перевірку проведено з відома директора ТОВ «ТД «Енергомехкомплект» ОСОБА_5 та в присутності головного бухгалтера ТОВ «ТД «Енергомехкомплект» ОСОБА_4. В результаті проведеної перевірки було складено акт виїзної документальної позапланової перевірки від 27.04.2017р. №236/08-01-14-09/34909971. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: від 22.05.2017 за № на суму 118466 грн., від 22.05.2017 № на суму 2574640 грн., від 22.05.2017 № на суму 324028 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 81007 грн, від 22.05.2017 № на суму 117157 грн., які є предметом оскарження у справі.

Перевіркою встановлено порушення вимог пп. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового Кодексу України та занижено податок па прибуток за період з 01.01.2015 по. 22.03.2017 на загальну суму 118466 грн.; пп. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, яке сплачується до державного бюджету на загальну суму 324028 гри., відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 117157 грн.

Зі змісту акту перевірки зазначено, що вказані порушення є наслідком того, що перевіркою не підтверджено здійснення реальних, товарних операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Енергомехкомплект» та ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія». Підставою для такого висновку став вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2016 у справі №337/3539/16-к, яким керівника вказаного підприємства-контрагента визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. У звязку з цим відповідачем в акті перевірки зроблено висновок, що в первинних документах позивача зазначені операції, які фактично не відбувались у звязку з чим, такі первинні документи не мають юридичної сили первинних документів. Як наслідок Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергомехкомплект»» неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів, а також здійснював проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена по ланцюгу постачання.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ "Будівельно-торгово-транспортна компанія" у період вересень-листопад 2015 року оформлено операції з поставки товарів ТОВ «ТД «Енергомехкомплект» на загальну суму 2334555,51 грн., в тому числі ПДВ 389092,59 грн., суму ПДВ у розмірі 389092,59 грн. було віднесено платником до складу податкового кредиту вересня, жовтня та листопада 2015 р.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 134.1.1. ст. 134 ПК України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Суд зазначає, що як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних, рівно як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинах із вказаним контрагентом у контролюючого органу не було.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Під час перевірки і до матеріалів справи ТОВ «ТД Енергомехкомплект» для підтвердження реальності здійснення господарських операцій надало первинні бухгалтерські документи на підтвердження придбання і використання товару у своїй економічній діяльності, реального продажу з економічною вигодою підприємствам за грошові кошти, копії договору №38 від 13 вересня 2015 р. на постачання товару, а саме: копії видаткових накладних (за № 16091, 16092, 17091, 17092, 08101, 09101, 09102, 12101, 12102, 13101, 02111, 02112, 03111, 03112) разом з ТТН, копію картки ТОВ ТД «Енергомехкомплект» обороту рахунку 361 за січень 2014- березень 2017 р., копію фінансового звіту ТОВ ТД «Енергомехкомплект» за 2016 рік, копію фінансового звіту ТОВ ТД «Енергомехкомплект» за 2015 рік, копію податкової декларації ТОВ ТД «Енергомехкомплект» з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, копію податкової декларації ТОВ ТД «Енергомехкомплект» з податку на прибуток підприємства за 2016 рік, копію реєстру виданих та отриманих податкових накладних (до декларації з ПДВ) ТОВ ТД «Енергомехкомплект», копію оборотів по рахунку 361 копія штатного розпису за 2015 рік, копію оборотів ТОВ ТД «Енергомехкомплект» по рахунку 702 за вересень 2015-листопад 2015, копію оборотів ТОВ ТД «Енергомехкомплект» по рахунку 902 за вересень 2015 - листопад 2015, копію картки ТОВ ТД «Енергомехкомплект» по рахунку 631 за вересень 2015 - березень 2017 рік, копію оборотно - сальдової відомості ТОВ ТД «Енергомехкомплект» по рахунку 631 за вересень 2015 - листопад 2015, копію оборотно -сальдової відомості ТОВ ТД «Енергомехкомплект» по рахунку 281 за вересень 2015-листопад 2015, копія договору №3 оренди автомобільного транспорту від 01.01.2014 р., копію договору №3/2015 від 03.01.2015 р. про надання послуг на вантажно- розвантажувальні роботи, копію договору оренди №1/2014 від 03.01.2014 р. складського та офісного приміщення, копію штатного розкладу за 2015 рік, копію штатного розкладу за 2016 рік, копію банківських виписок (сплата за отриманий товар).

Водночас, суд зазначає, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Матеріали справи містять вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2016 у справі №337/3539/16-к, провадження №1-кп/337/265/2016, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 07.09.2016 між ОСОБА_6 та прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України й призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Вирок набрав законної сили 01.10.2016. За змістом вироку, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою отримання матеріальної вигоди, вчинив організацію фіктивного підприємництва, шляхом створення та подальшого придбання субєкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (), з метою прикриття незаконної діяльності.

Отже, всі первинні документи контрагента позивача - ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» є неналежними, оскільки вони підписані вказаною вище особою, проте фактично ніякого відношення до вказаного підприємства не має, фінансово-господарською діяльністю не займалася, адміністративно - розпорядчі функції керівників підприємства не виконувала, що встановлено в межах розслідування кримінальної справи. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 16 січня 2018 у справі №2а-7075/12/2670.

Оцінюючи встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що суб'єктом владних повноважень доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. З урахуванням викладеного, адміністративний позов є необґрунтованим задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. ст. 2,9, 77, 139, 241-243, 257-263,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергомехкомплект» (місцезнаходження: 69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, б. 70-В, ідентифікаційний ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, ідентифікаційний ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 12.03.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова