Справа № 339/63/18
Суддя: Сметанюк В. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №339/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Сметанюка В.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Ганчар Т.І.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до т.в.о. командира взводу 2 роти 3 батальйону Головного Управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія БР № 877264 від 16.12.2018року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначено, що 16.02.2018року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за здійснення стоянки в зоні дорожнього знаку 5.38 «Стоянка» з дод. таб. «Іванліди» при цьому не пред»явив документів, які дозволяють таку стоянку, чим порушив п.п.8.4 ПДР України. Позивач вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає, оскаржувану постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням чинного законодавства, вказавши, що він являється інвалідом ІІІ-групи, про що пред'явив довідку МСЕК працівнику поліції.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що він 16.02.2018 року біля 1225 год. керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак FSW83WV. Під час стоянки в зоні дорожнього знаку 5.38 «Стоянка» з додатком таблиці 7.17 «Інвалід» в с. Сопільники по вул. Стрийській, 30 до нього підійшов відповідач, якому на його вимогу предявив документи на право керування транспортним засобом та додатково пояснив, що він належить до осіб з обмеженими фізичними можливостями і має право на стоянку під вказаними знаками. Окрім цього додатково пред`явив довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, однак відповідач не взяв до уваги пояснення та предявлені документи натомість виніс постанову. Додатково зазначив, що він являється громадянин ОСОБА_3 і надати, як того вимагав поліцейський, пенсійного посвідчення України не міг так як його немає. Через ДТП має ІІІ-групу інвалідності, проблеми з опорно-руховим апаратом.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, які про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному ч.2 ст. 268 КАС України, про причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову та, відповідно, доказів на їх підтвердження суду не подали.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що 16.02.2018року біля Ашану у м.Львів позивач припаркувався на стоянці для інвалідів, до них підійшов працівник поліції, якому ОСОБА_1 надав документи на транспортний засіб та довідку МСЕК про наявність інвалідності. Однак поліцейський не взяв до уваги дані документи і склав постанову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2018року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 877264, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., а саме за те, що він 16.02.2018 року о 1225 год. в с. Сопільники по вул. Стрийська, 30 керуючи транспортним засобом здійснив стоянку в зоні дорожнього знаку 5.38 «Стоянка» з додатком таблиці 7.17 «Інваліди» та таблиці 7.4.3.1 «Напрямок дії» при цьому не пред'явив документів, які дозволяють таку стоянку, чим порушив п. 8.4 г ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст.122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю.

Згідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Суд зазначає, що дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 Правил дорожнього руху України, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 "Інваліди" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Згідно з пунктом 8.4. "г" розділу 8 Правил дорожнього руху, наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.

У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм права, паркування (як стоянка, так і зупинка) водієм транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою 7.17 "Інваліди" та дорожньою розміткою 1.30, тобто на місці, де дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, які перевозять інвалідів (крім випадків вимушеної стоянки), створює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

З тимчасової посвідки на постійне проживання вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_3, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане посвідчення видане на підставі ст.4 ЗУ «Про іміграцію», дійсне безстроково (а.с.7).

Згідно довідки МСЕК серія АВ № 0783684 від 08.12.2016року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи (загальне захворювання). Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2019року (а.с.8).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Судом встановлено, що дійсно позивач, 16.02.2018року біля 1225год. керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак FSW83WV здійснив стоянку в зоні дорожнього знаку 5.38 «Стоянка» з додатком таблиці 7.17 «Інвалід» в с. Сопільники по вул. Стрийській, 30. На момент розміщення транспортного засобу в нього була при собі довідка МСЕК про присвоєння ІІІ-групи інвалідності. Однак, працівник поліції при винесенні постанови не дав оцінки даному документу.

Щодо відсутності на автомобілі позначки "Водій з інвалідністю" суд зазначає, що встановлення даної таблички проводиться виключно за бажанням самого власника машини, і є його правом, а не обов»язком. Даний знак не входить в число обовязкових знаків, ніхто не може змусити людину відкрито демонструвати іншим, що в нього є які-небудь проблеми зі здоровям.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та зясованих в судовому засіданні обставин.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП відповідач суду не надав, в судове засідання не з'явився, відповідач не подав у визначений судом строк відзив на позовну заяву. Тому суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.241, 243 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В :

Адміністративний позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №877264 від 16.02.2018 р., винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5ст.122 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження, місце проживання:

Позивач: ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Т.в.о. командира взводу 2 роти 3 батальйону Головного Управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, Львівської області.

Відповідач:Головне Управління Національної поліції у Львівській області пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Болехівський міський суд .

Суддя В.Б. Сметанюк

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2018 року