Справа № 804/947/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2018 року Справа № 804/947/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у не наданні належної відповіді на запит позивача від 07.12.2017 року, а саме:
- наказом, розпорядженням не використати усі свої управлінські повноваження для забезпечення гарантій ст. 33 Конституції України, прийняттям одного із зазначених рішень;
- рішення по поданій заяві від 03.11.2017 року про визначення місця перебування чим надати можливість одержання державних соціальних гарантій;
- допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць.
Ухвалою суду від 09.02.2018 року за заявою позивача його було звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову згідно до вимог ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Також, ухвалою суду від 09.02.2018 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та зобовязано відповідача протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали надати до суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву; докази надання відповіді на запит позивача у встановлений строк згідно до вимог Закону України «Про інформацію», Закону України «Про звернення громадян».
05 квітня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов лист, в якому відповідач просив відмовити позивачеві у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі посилаючись на те, що на запит позивача від 07.12.2017 року відповідачем 27.12.2017 року була надіслана відповідь за вих. № С-497 від 27.12.2017 року на адресу, яку позивач зазначив у запиті - м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 2-8, що підтверджується копією реєстру витрат конвертів. Також, відповідач вказує і на те, що відповідь на запит позивача від 07.12.2017 року була надана у письмовому вигляді у встановлений Законом України «Про звернення громадян» місячний строк.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2017 року гр. ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із заявою (запитом) згідно Закону України «Про інформацію», Закону України «Про звернення громадян», у якій просив, а саме:
- наказом, розпорядженням використати усі свої управлінські повноваження для забезпечення гарантій ст. 33 Конституції України, з прийняттям одного із зазначених рішень:
- рішення по поданій заяві від 03.11.2017 року про визначення місця перебування чим надати можливість одержання державних соціальних гарантій;
27 грудня 2017 року за вих. № С-497 виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради було надано відповідь, якою по суті відмовлено ОСОБА_2 у наданні документів та виконати певні дії.
Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15,16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені у них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані, зокрема, обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обовязок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
З копії листа № С-497 від 27.12.2017 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 вбачається, що відповідачем було надано ОСОБА_2 рекомендацію стосовно порядку звернення для реєстрації місця проживання.
Натомість, фактично відмовляючи позивачу у наданні відповіді на його звернення, відповідачем в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» не було об'єктивно розглянуто заяву (запит), не здійснено жодних посилань на певні законодавчі норми, крім того не було наведено обґрунтованих мотивів такої відмови.
Таким чином, за результатами системного аналізу звернення позивача та наданої за результатами її розгляду відповіді, суд дійшов висновку про те, що виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради не було належним чином розглянуто звернення позивача, та не було надано обєктивну та всебічну відповідь або ж пояснення стосовно всіх питань, висвітлених у зверненні.
Крім викладеного, суд звертає увагу, що копія реєстру витрат конвертів від 29.12.2017 року, на який посилається відповідач, як на доказ направлення позивачу відповіді, не може вважатись належним доказом направлення виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради відповіді № С-497 від 27.12.2017 року, адресованої ОСОБА_2, оскільки з останньої не вбачається жодних відомостей стосовно здійснення такого відправлення, а отже і доведення до відома громадянина в письмовій формі прийнятого рішення.
Між тим, в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною саме бездіяльності (пасивної поведінки) відповідача, яка виявилася у не наданні належної відповіді на запит позивача від 07.12.2017 року, належить відмовити, оскільки у цьому випадку ним не було допущено саме бездіяльності, оскільки звернення позивача було розглянуто, надано відповідь, але вказані дії не в повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян» та не надано відповіді по всіх питаннях позивача.
При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Враховуючи, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом, та сприяти реальному відновленню порушеного права, приймаючи до уваги відзив відповідача, докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо надання неналежної відповіді на запит ОСОБА_2 від 07.12.2017 року.
Крім того, враховуючи те, що відповідачем розглянуто заяву (запит) позивача не у відповідності до вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для зобов'язання Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг розглянути по суті заяву (запит) ОСОБА_2 від 07.12.2017 року та надати відповідь у відповідності до норм встановлених законом.
Звернення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради до суду з позовом про реєстрацію місця перебування ОСОБА_2 є виключно його правом, а тому задоволення такої вимоги буде формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, що в свою чергу виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, у свою чергу, не довів належними та обґрунтованими доказами правомірність своїх дій в контексті спірних правовідносин.
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1,5 частини першої статті 263 цього Кодексу. Враховуючи вказане, рішення у даній справі в частині зобов'язання Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надати, відповідно до вимог чинного законодавства, належну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_2 від 07.12.2017 року підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради щодо надання неналежної відповіді на запит ОСОБА_2 від 07.12.2017 року.
Зобов'язати Державу Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надати, відповідно до вимог чинного законодавства, належну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_2 від 07.12.2017 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду в частині зобов'язання Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надати, відповідно до вимог чинного законодавства, належну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_2 від 07.12.2017 року звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_1