Справа № 607/3335/18
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2018 Справа №607/3335/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу №607/3335/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №191316 від 09 лютого 2018 року, винесеної поліцейським 3 роти батальйону УПП в Тернопільській області сержантом поліції Сорокою Романом Романовичем, та закриття провадження у справі.

Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В постанові зазначено, що 09 лютого 2018 року о 22 годині 30 хвилин по вул. Микулинецькій у м. Тернополі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Вольксваген Т5», у якому не горіла лампа лівої фари у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.4.3в ПДР України.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: 1) з продемонстрованого працівником поліції відеозапису на місці зупинки видно, що ліва фара автомобіля горіла, та крім того, горіли протитуманні фари; 2) перед початком руху він перевірив справність транспортного засобу; 3) дорожнє покриття на ділянці дороги, якою він рухався, має значні вибоїни, тому не виключено, що тимчасово міг відійти контакт, чого під час руху транспортного засобу не можливо було помітити, оскільки дорога добре освітлюється; 4) після зупинки позивач пропонував перевірити можливу технічну несправність фари, однак поліцейський, не звертаючи уваги на його пояснення, виніс постанову; 5) постанову йому оголошено не було, зі змістом не ознайомлено, її копію надіслано 13 лютого 2018 року, тобто після спливу 4, а не 3 днів, як це передбачено законом, і він її отримав 16 лютого 2018 року.

Справа розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 286 КАС України.

Від відповідача відзиву на позов та будь-яких інших письмових заперечень не надходило.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з викладених у позовній заяві мотивів. Вказали, що в момент зупинки транспортного засобу ліва фара в автомобілі горіла. Також і на відеозаписі, який демонстрував працівник поліції на місці зупинки, видно, що ліва фара горіла. Навіть, якщо припустити, що тимчасово відходив контакт, що призводило до вимикання світла фари, то про це ОСОБА_1 не могло бути відомо і це виключає склад адміністративного правопорушення, оскільки перед початком руху він переконався у технічній справності автомобіля. Натомість, відповідач не надав жодних доказів вини позивача, зокрема, не здобув таких доказів для винесення постанови та не надав їх у судове засідання, а також не надав відзиву на позов, що може бути розцінено як визання ним позову. З цих підстав просили позов задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №191316 від 09 лютого 2018 року, винесеною поліцейським 3 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Сорокою Романом Романовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Як убачається з зазначеної постанови, 09 лютого 2018 року о 22 годині 30 хвилин по вул. Микулинецькій у м. Тернополі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Вольксваген Т5», у якому не горіла лампа лівої фари у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.4.3в ПДР України.

В постанові зазначено, що до неї додається відео з автореєстратора номер 3342.

Як слідує з запису в постанові, від отримання її копії ОСОБА_1 відмовився, та її надіслано рекомендованим листом за вихідним номером 1683 12 лютого 2018 року.

Як убачається з відмітки на штемпелі поштового відділення на конверті, в якому Управління патрульної поліції в Тернопільській області надсилало позивачу копію цієї постанови, а також із роздруківки з інтернет-сайту Укрпошти про відстеження поштових відправлень, рекомендований лист здано на поштове відділення 13 лютого 2018 року.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позов з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. п. 31.4.3 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до примітки до п. 31.4.3 ПДР мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані однією протитуманною фарою, інші механічні транспортні засоби - двома. Дозволяється встановлювати на транспортних засобах один або два задні протитуманні ліхтарі червоного кольору. Увімкнення протитуманних фар, задніх протитуманних ліхтарів повинно здійснюватися одночасно з увімкненням габаритних вогнів і освітленням номерного знака (ближнім або дальнім світлом фар).

Відповідно до п. 2.3 (а) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Як ствердив позивач у судовому засіданні, перед початком руху він переконався у технічній справності автомобіля, обидві фари горіли в режимі ближнього світла, крім того, горіли протитуманні фари. Після зупинки його працівником поліції в автомобілі також горіла і ліва фара в режимі ближнього світла, і протитуманна фара. Крім цього, на відеозаписі, який продемонстрував поліцейський на відеореєстраторі на місці зупинки транспортного засобу як нібито доказ його вини, було чітко видно, що обидві фари в автомобілі горять.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначалося, в оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео з автореєстратора номер 3342.

Проте, ні позивачу, ні суду цього відео надано не було.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому йому надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви і доданих до неї документів, з якого вбачається, що зазначені документи отримані 03 квітня 2018 року, тобто завчасно до судового засідання.

Однак, у судове засідання представник відповідача не з'явився, ніяких доказів щодо правомірності оскаржуваної постанови не надав.

Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови, в тому числі відеозапису з відеореєстратора, про який зазначено в цій постанові, не надав, а також не подав відзиву на позов, а позивач наявність порушення ПДР в його діях заперечує, ніяких доказів на підтвердження його вини у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, суд вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №191316 від 09 лютого 2018 року неправомірною.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом установлено, що оскаржувану постанову не обгрунтовано належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, її копію надіслано позивачу з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 285 КУпАП, а також, як зазначив позивач, поліцейським не враховано його пояснень, зокрема, про те, що несправність фари могла виникнути в процесі руху автомобіля на ділянці дороги зі значними вибоїнами, тому він був згідний перевірити справність фари, та, в разі наявності несправностей, їх усунути.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги ст. 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не виконані, оскільки не з'ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З цих підстав позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Підстав закриття провадження у справі суд не вбачає, оскільки зібрані у справі докази не є достатніми для встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, ) про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №191316 від 09 лютого 2018 року, винесену поліцейським 3 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Сорокою Романом Романовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області.

У задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне рішення суду складено 11 квітня 2018 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків