Справа № 826/10084/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 квітня 2018 року 15:55 № 826/10084/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представника позивача - Мороз В.В., представника відповідачів - Зайцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКомунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2017,
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 квітня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2017 року за № щодо Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм»;

- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2017 року за № щодо Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій відповідача порушено права позивача, а саме протиправно не прийнято до уваги показники уточнюючих Декларацій з акцизного податку за січень-квітень 2015, безпідставно не враховано існування переплати до бюджету акцизного податку за період здійснення перевірки січень 2015-квітень 2017, незаконно визначено податковий борг з акцизного податку станом на квітень 2017 та винесено протиправні податкові повідомлення-рішення.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства України, а дії відповідача не виходять за межі повноважень, встановлених Податковим кодексом України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 02 квітня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що позивача зареєстровано як платника акцизного податку у Шевченківському районі м. Києва. Однак, позивачем помилково у звітних деклараціях з акцизного податку за січень-квітень 2015 задекларовано більші суми акцизного податку до сплати, аніж які підлягали фактичній сплаті від реальної бази оподаткування та вказано зайві коди КОАТУУ для сплати надмірних сум податку (коди інших районів міста Києва). Та в подальшому позивачем сплачено всі суми акцизного податку, які були самостійно ним визначені в поданій декларації за період з січня по квітень 2015 року.

Після самостійного виявлення помилки, позивач подав у серпні 2015 року уточнюючі декларації до вже поданих звітних декларацій, якими самостійно виправлено показники, а саме зменшено суми акцизного податку, шляхом виключення надмірно нарахованих сум та виключено зайві коди КОАТУУ (коди інших районів м. Києва).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації акцизного податку щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань, за результатами якої складено акт від 15.06.2017 № 26/267/40/35531906 (далі - Акт перевірки), за висновками якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку в сумі 37 687,50 грн. за період 2015, 2016 років та січень-березень 2017 року.

Вважаючи складений Акт перевірки неправомірним позивач подав до Головного управління ДФС у м. Києві заперечення на вказаний акт.

10 липня 2017 року позивачем отримано поштою Рішення ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2017 № 19759/10/2615-4004-21 про залишення заперечень до Акту перевірки без задоволення, а Акту перевірки без змін, а також надіслані податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % (2 319,70 грн.) за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання за платежем Акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % (2 892,10 грн.) за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання за платежем Акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

В порядку адміністративного оскарження позивач подав скаргу на Акт перевірки до Державної фіскальної служби України та вищевказані податкові повідомлення-рішення, на що Державна фіскальна служба України направила на адресу позивача поштою Рішення про залишення скарги без розгляду оскільки скаргу було підписано неуповноваженою особою на представлення інтересів позивача.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд виходить із наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Платником акцизного податку є особа суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України.

Об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за змістом п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 Податкового кодексу України базу оподаткування становить вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку, та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з абзацом 1 п.57.1 ст.57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій /декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого податковим Кодексом для подання податкових декларацій.

У відповідності до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строк) сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Крім того, положеннями ч. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Статтею 102 Податкового кодексу України встановлено строк давності 1095 днів.

Таким чином, платники податків мають право самостійно виправляти помилки у раніше поданих деклараціях у строк 1095 днів.

Також, згідно з п.1 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 14, у загальній частині декларації платник вказує тип поданої декларації (звітна, звітна нова, уточнююча), звітний (податковий період), за який подається декларація, а у разі уточнення показників попередніх звітних періодів - також звітний (податковий) період, що уточнюється.

В уточнюючій декларації звітний (податковий) період дорівнює звітному (податковому) періоду, що уточнюється.

Відповідно до п.п. 49.9.2 п. 49.9. ст. 49 Податкового кодексу України у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк, податкова декларація, надана платником, за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, вважається прийнятою.

Згідно п.п. 75.1.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у декларації за період з січня 2015 року по квітень 2015 року у розділі «Ґ» задекларував суми податкових зобов'язань із реалізації підакцизних товарів та відповідно до платіжних доручень, наданих позивачем, сплатив задекларовані суми грошових зобов'язань.

При заповнені декларації акцизного податку були допущені технічні помилки в податкових зобов'язаннях в розрізі КОАТУУ та в подальшому позивачем виправлено допущені в поданій декларації помилки шляхом подання уточнюючої декларації в межах передбаченого строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що камеральна перевірка позивача відповідачем повинна була бути проведена ще до кінця 2015 року, а фактично проведена лише у червні 2017 року, що є порушенням норм Податкового кодексу.

Крім того, помилкове декларування позивачем грошових зобов'язань із акцизного податку не породжує у позивача обов'язку з їх сплати, оскільки таке декларування не є самостійним юридичним фактом, з якими норми Податкового кодексу України пов'язують безумовне виникнення податкового обов'язку у платника.

Обов'язковим елементом податкових правовідносин із сплати акцизного податку є, зокрема: об'єкт оподаткування, база оподаткування, дата виникнення податкових зобов'язань за нормами Податкового кодексу України, за відсутності яких обов'язок зі сплати акцизного податку не виникає у позивача.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Вищого адміністративного суду України по справі № 812/1431/13-а (№ К/800/33441/13) від 17.06.2015: «Помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету, не може вважатися грошовим зобов'язанням, яке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обов'язкові елементи, як об'єкт та базу оподаткування. Обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобов'язання».

Виходячи з системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позивач своєчасно самостійно подав уточнюючу декларацію та сплатив надмірно визначені суми грошового зобов'язання, що виключає факт існування податкового боргу у позивача зі сплати акцизного податку до бюджету України за період січень-квітень 2015 року.

Враховуючи, що податковим органом нараховано штрафні санкції за порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання за платежем Акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за відсутності законодавчо визначених підстав, отже податкові повідомлення-рішення від 06.07.2017 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на те, що відповідач не довів законність та обґрунтованість спірних податкових повідомленнь-рішень, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 3, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2017 року за № щодо Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм».

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2017 року за № щодо Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм».

4. Стягнути на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 3, ) судові витрати у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 квітня 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа