Справа № 808/1096/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД СПЛАТИ СУДОВОГО ЗБОРУ

03 квітня 2018 року Справа № 808/1096/18
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 70500)

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69014)

про скасування податкового повідомлення - рішення від 15.12.2017 № ,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), у якому позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення форми «В4» від 15.12.2017 № винесене відповідачем, яким позивачу зменшується сума від'ємного значення з ПДВ та застосовуються штрафні санкції на суму 1208137,00 грн., як таке, що є протиправним та суперечить законодавству України.

Разом із позовною заявою позивачем до суду надано клопотання про звільнення його від сплати судового збору. На обґрунтування клопотання зазначає, що у нього наявні тимчасові матеріальні складності, які не дозволяють на даний час оплатити належну суму судового збору по позовній заяві.

Розглянувши клопотання, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.132,133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків; відомості з банківських установ про відсутність коштів на всіх рахунках; звіти про отримані підприємством доходи за минулі періоди; тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.133 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

На підтвердження важкого фінансового становища та відсутності грошових коштів на рахунках позивачем не надано жодних доказів (відомостей з банківських установ про відсутність коштів на всіх рахунках; звітів (інформації) про отримані підприємством доходи за минулі періоди; тощо).

Відсутність зазначених доказів не дає змоги підтвердити важкий майновий (фінансовий) стан позивача та відсутність у нього грошових коштів для сплати судового збору.

Тобто, умови для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк визначені ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», проте заявлене позивачем клопотання не підпадає під такі умови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 241, 243 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.П. Бойченко