Справа № 335/14065/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 11.07.2012 року перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1.

Листом від 06.11.2017 року Центральним обєднаним УПФУ м. Запоріжжя було повідомлено, що відповідачем до пільгового стажу позивача за списком № 1 не було враховано період з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року, про що раніше йому відомо не було.

ОСОБА_1 вважає бездіяльність відповідача щодо належного зарахування його пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству, ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності рішення субєкта владних повноважень визначеним Кодексом адміністративного судочинства України, у звязку із чим просить суд зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу за списком №1 період його роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року та здійснити її виплату з урахуванням різниці, яка вже була виплачена з часу призначення пенсії.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

Ухвалою суду в цій справі від 25 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано пятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду в цій справі від 22 лютого 2018 року розгляд адміністративної справи продовжено в порядку спрощеного провадження.

22.01.2018 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому він вказує на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність своїх дій обґрунтовує відсутністю правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоду його роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі і відзив відповідача, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); ) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конституційний Суд України в рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчута правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Предметом розглядуваного позову є оскарження бездіяльності пенсійного органу щодо зарахування ОСОБА_1 до його пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 періоду роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачем надавалась трудова книжка та довідка ВАТ «Запоріжсталь» від 11.07.2012 року № 692 про підтвердження пільгового стажу позивача за списком № 1 за період з 02.10.1987 року по 30.06.2012 року.

Як видно з копії вказаної довідки ВАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_1 безперервно з 02.10.1987 року по 30.06.2012 року працював за професією слюсаря-монтажника з ремонту металургійного обладнання, монтажником обладнання металургійних заводів, слюсарем-монтажником, зайнятим ремонтом обладнання у місцях його встановлення на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв Відкритого акціонерного товариства «Запоріжсталь», де основні працівники, що ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 (розділ ІІІ, підрозділ 2а код 1030200а-1753а , позиція 3.2а-3; розділ ІІІ підрозділ 3-а код 1030300а-1753а позиція 3.3а-3б).

Із копії розрахунку стажу по пенсійній справі ОСОБА_1 вбачається, що період його роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року до стажу за списком № 1 відповідачем не зараховано.

При вирішенні спірних правовідносин обидві сторони посилаються на необхідність застосування норм Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок застосування списків).

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Наведена норма тлумачиться однозначно та саме в тому розрізі, в якому її викладає позивач, тобто, у разі підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 до пільгового стажу має бути зараховано весь період роботи особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

Крім того, у своїх запереченнях відповідач, як на підставу для відмови у задоволенні позову, посилається на п. 3 Порядку застосування списків, тобто саме на ту норму, якою правомірно обґрунтовує свої вимоги позивач.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі довідки, передбаченої п. 20 цього Порядку, виданої за місцем роботи, а також архівними установами.

Довідка ВАТ «Запоріжсталь» від 11.07.2012 року № 692 про підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 містить усі встановлені п. 20 вищевказаного Порядку відомості.

Доказів, які б підтверджували, що зазначені в довідці відомості не відповідають змісту первинних документів на підставі, яких її було видано, а саме: особової справи, платіжних відомостей, ЄТКД, штатного розкладу, наказу про атестацію робочих місць № 73А від 20.03.1995 року відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування Списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Згідно з п. 6 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочого місця ОСОБА_1 за списком № 1 була проведена відповідно до наказу про атестацію робочих місць від 25.05.1995 року № 73, а тому, виходячи з вищенаведених норм законодавства, весь період його роботи на ВАТ «Запоріжсталь» з 02.10.1987 року по 30.06.2012 року мав бути зарахований до стажу за списком № 1.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуюче те, що належне рішення відповідачем не приймалось, відповідно до вищенаведеної норми він не може посилатись на інші докази, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, відповідачем не надано суду доказів, того,що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, та взагалі будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача за спірний період.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Наведене свідчить, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу за списком № 1 спірного періоду роботи відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суду у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 4 ст. 9, ст.ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 періоду його роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 період його роботи з 02.10.1987 року по 31.12.1991 року, у звязку з чим перерахувати розмір його пенсії та здійснити її виплату з урахуванням різниці, яка вже була виплачена з часу призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (, юридична адреса: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-б) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) 640 гривень витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції.

Дата складання повного судового рішення: 12 квітня 2018 року.

Суддя Ю.В. Геєць