Справа № 826/1286/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 квітня 2018 року № 826/1286/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання проти правними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) та з урахуванням усіх змін (уточнень) позовних вимог остаточно просить суд:

- визнати протиправними дії і прийняте МВС України рішення щодо видачі і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23 травня 2017 року № 22/6-4737 і довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 08 лютого 2018 року № 22/6-4737 без зазначення і врахування в них надбавки за специфічні умови проходження служби (надбавки за виконання особливо важливих завдань) за прирівняною посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції» за весь період з 01 січня 2016 року по дату оформлення довідок;

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо видачі і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повної і достовірної нової довідки про розмір та складові грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії відповідно до вимог законодавства і з включенням до неї надбавки за специфічні умови проходження служби (надбавки за виконання особливо важливих завдань) та її розміру за прирівняною посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції за весь період з 01 січня 2016 року;

- зобов'язати МВС України видати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за прирівняною до посади заступника начальника управління по розслідуванню особливо тяжких злочинів та вчинених організованими злочинними групами - начальник відділу зонального процесуального контролю Головного слідчого управління МВС України посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції із зазначенням у ній всіх основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за весь період з 01 січня 2016 року і по дату видачі такої довідки, у тому числі: посадового окладу 4 400 грн., окладу за спеціальним званням 2 400 грн., надбавки за стаж служби 45% - 3 060 грн., надбавки за специфічні умови проходження служби (надбавки за виконання особливо важливих завдань) 54% - 5 324,40 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 10% - 440 грн., премії 84,9 % - 8 744,70 грн. та інших фактично отримуваних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат і підвищення) в середніх розмірах.

У випадку нездійснення за окремі місяці нарахувань і виплат інших щомісячних надбавок, доплат та підвищень, у довідці про розмір грошового забезпечена окремо вказати такі місяці та місяці, протягом яких здійснювалися вказані виплати із зазначенням їх середніх розмірів за прирівняною посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції за весь період з 01 січня 2016 року і по дату видачі довідки.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним неодноразово отримано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у яких відповідачем зазначалися складові загального розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції без включення надбавки за виконання особливо важливих завдань, яку він постійно отримував у тому числі за період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року, а поліцейські за прирівняною посадою почали отримувати з серпня 2016 року як надбавку за специфічні умови проходження служби.

Посилаючись на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення, яка необхідна йому для перерахунку пенсії, мають бути відображені всі зміни, які стосувалися виплати або невиплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі й надбавки за виконання особливо важливих завдань (надбавки за специфічні умови проходження служби), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі № 826/1286/18, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подачі заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також для подачі відзиву на позовну заяву.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до суду не надходило.

08 лютого 2018 року надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач у справі заперечує проти позовних вимог, зазначає, що раніше видані довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 містять усі необхідні відомості, а стосовно включення у довідку відомостей щодо розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань, то такий вид виплат відноситься до інших щомісячних надбавок, доплат, підвищень, і не виплачувалася поліцейським за грудень 2015 року.

15 лютого 2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив Міністерства внутрішніх справ України, 07 березня 2018 року позивач направив до суду останні зміни (уточнення) позовних вимог, 02 квітня до суду надійшли додаткові пояснення позивача щодо поданого адміністративного позову.

Оцінивши у письмовому провадженні подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у разі якщо на момент призначення пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, призначена пенсія підлягає негайному перерахунку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які на цей час одержують пенсію поширено гарантії у сфері пенсійного забезпечення, встановлені для поліцейських. Підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту 5 цього Порядку для перерахунку пенсій враховується, зокрема, посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII .

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова КМУ № 988), встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб в органах внутрішніх справ регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, яка передбачає, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

З урахуванням наведених норм законів та підзаконних актів, встановлених правовідносин, суд приходить до висновку, що Постанова № 988, як і Постанова № 1294, розповсюджуються на працівників органів внутрішніх справ, в даному випадку позивача, і містять в собі різний предмет правового регулювання грошового забезпечення працівників органів внутрішніх справ і встановлені цими постановами надбавки не можуть замінювати одна одну.

Крім того, Постановою № 988 затверджені посадові оклади та надбавки працівникам поліції, а надбавки, доплати і премії не враховані зазначеною постановою, встановлені Постановою №1294, яка є чинною і повинна враховуватися під час перерахунку пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01 вересня 1982 року по 04 лютого 2005 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах начальницького складу. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04 лютого 2005 року № 60 звільнений у відставку відповідно до пункту 65 «б» (через хворобу) з посади заступника начальника Управління по розслідуванню особливо тяжких злочинів та вчинених організованими злочинними групами - начальника відділу зонального процесуального контролю Головного слідчого управління МВС України з одночасним призначенням пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (з подальшими змінами), і з цього часу є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції), отримує пенсію за вислугу років.

Крім того, позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені законодавством України для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) та для інвалідів війни з 3 групою інвалідності, які також враховуються при призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії.

З наданих позивачем розрахунків пенсії за вислугу років за 2007-2016 роки вбачається, що позивач отримував надбавку за особливі важливі завдання у розмірі 54%.

Отже, враховуючи те, що Постановою № 988 не врегульована виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії працівникам органів внутрішніх справ, а врегульована Постановою №1294, то виплата вказаних надбавок та премій повинні бути враховані при видачі довідки для перерахунку пенсії, оскільки позивач отримував їх під час проходження служби та по виходу на пенсію.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача переоформити довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, включивши в її текст, крім раніше зазначених даних, надбавку за виконання «особливо важливих завдань», в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 та зобов'язання надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України нововиготовлену довідку для проведення перерахунку пенсійного утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги щодо визнання дій та бездіяльності відповідача у тому формулюванні, як вони зазначені позивачем в адміністративному позові, задоволенню не підлягають, оскільки не є належним способом захисту його прав, передбаченим чинним Кодексом адміністративного судочинства України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

В рішенні від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011, від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016).

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16.12.1974, де суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд знаходить підстави для його часткового задоволення.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанов Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 та від 11 листопада 2015 року № 988 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в розмірі:

посадовий оклад - 4 400 гривень;

оклад за спеціальним званням - 2 400 гривень;

надбавка за виконання особливо важливих завдань - 54% (5 324,40 гривень);

надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10% (440 гривень);

премія - 84,9 % (8 744,70 гривень),

починаючи з дати виникнення права на перерахунок - з 01.01.2016 року, із зазначенням періодів, упродовж яких здійснювалися зазначені виплати, їх середніх розмірів за прирівняною посадою заступника начальника управління Апарату Національної поліції.

Подати нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсійного утримання.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда