Справа № 810/1632/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2018 року м. Київ 810/1632/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня та стягнення такої допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 звернулися до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня та стягнення такої допомоги.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху у зв'язку з наступним.

Так, зі змісту ч.5 ст. 160 КАС України слідує, що у позовній заяві зазначається:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

Як слідує з позовної заяви, позивачами не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача; реєстраційні номери облікової картки платників податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивачів, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивачі просять суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік та стягнути з відповідача недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік.

До суду позивач звернувся з даним позовом 03.04.2018, тобто, з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Разом з позовною заявою позивачами подано заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, в якій зазначають, що строк звернення до суду пропущений з причин перебування у лікарні в 2017 році, а також послалися на ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», в якому зазначено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди строком давності не обмежується.

Суд звертає увагу, що щорічна грошова допомога у 2017 році була виплачена позивачам гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 - 21.04.2017, а позивачу гр. ОСОБА_3 - 28.04.2018, а згідно наданих медичних документів позивач гр. ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 03.11.2017 до 17.11.2017, позивач гр. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 01.11.2017 до 20.11.2017, а гр. ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.11.2017 до 20.11.207. Отже, доказів пропуску шестимісячного строку звернення до суду позивачами не надано.

Щодо посилання позивачів на ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» як на підставу поновлення строків звернення до суду, то суд зазначає, що позивачі оскаржують бездіяльність щодо недонарахування щорічної грошової допомоги до 5 травня. Натомість, дана виплата регулюється ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У свою чергу ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» є основоположним у ядерному законодавстві України. Він встановлює пріоритет безпеки людини та навколишнього природного середовища, права і обов'язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов'язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання, встановлює також правові основи міжнародних зобов'язань України щодо використання ядерної енергії.

Також слід вказати, що ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» стосується відшкодування ядерної шкоди, заподіяної здоров'ю.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин позивачам необхідно надати докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 9 частини п'ятої статті 160 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень позивач у позовній заяві повинен зазначити обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суддя зауважує, що КАС України не містить чітких критеріїв для визначення пов'язаності позовних вимог, разом з цим, виходячи із загальних вимог до позовної заяви, встановлених ст.ст. 160, 161, 169, 172 КАС України, відповідно до яких позов обов'язково повинен містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та посилання на докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, можна стверджувати, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення та/або поданими доказами.

Підставами позову в адміністративному судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. До підстав позову входять лише юридичні факти, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Таким чином, у випадку подання позовної заяви одночасно кількома позивачами предмет адміністративного позову та їх вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто, мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона подана трьома позивачами, які просять суд визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня та стягнення такої допомоги кожному.

Згідно положень ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Таким чином, позивачем у даній справі має бути визначена особа, чиї права, на її думку, порушені суб'єктом владних повноважень в межах предмету даного спору.

Як слідує з позовної заяви, позивачі окремо один від одного зверталися до Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області з приводу перерахунку одноразової грошової допомоги до 5 травня та, у свою чергу, Управлінням було надано окремо кожному позивачу з даного приводу відповідь.

Таким чином, позивачам необхідно усунути зазначену невідповідність, визначивши позовні вимоги, які мають єдині підстави їх виникнення або звернутися до суду з новими окремими позовами, що забезпечить захист їх порушеного права.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення позивачу копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня та стягнення такої допомоги - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лапій С.М.