Справа № 813/1188/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/1188/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сподарик Н.І розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, з вимогами:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича від 15.03.2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП №55589649;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича від 15.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №55589649.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався на ті обставини, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходився виконавчий лист №464/4557/17, виданий 26.12.2017 року Сихівським районним судом м.Львова про зобов'язання Львівської міської ради повторно розглянути подане ОСОБА_1 клопотання від 25.02.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Пирогівка, на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради відповідно до законодавства.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15.03.2018 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач з висновками державного виконавця не погодився, вважає, що державним виконавцем не виконано належним чином і у повному обсязі вимоги виконавчого документу.

Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2018 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач в судове засіданні не з'явився, 13.04.2018 року засобами електронного зв'язку надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, що ній викладені, просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив та відзиву на позовну заяву також не подав.

Однак, згідно поданих державним виконавцем до суду 11.04.2018 року клопотань, останній просить суд відкласти розгляд справи, у зв'язку із перебуванням у м.Червоноград при проведенні опису майна боржника та залучити до участі у справі третю особу.

Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 10.04.2018 року про витребування доказів, відповідачем подано до суду матеріали виконавчого провадження №55589649.

Судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи із врахуванням скорочених строків розгляду відповідної категорії справ та у залученні третьої особи.

На підставі ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21.09.2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №464/4557/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, було повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, визнано протиправною та скасовано ухвалу 7-ї сесії 7-го скликання Львівської міської ради від 06 квітня 2017 року №1868 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Пирогівці», зобов'язано Львівську міську раду повторно розглянути подане ОСОБА_1 клопотання від 25.02.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Пирогівка, на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради відповідно до законодавства.

26 грудня 2017 року судом, на підставі заяви позивача, видано виконавчий лист на виконання вищевказаного судового рішення від 21.09.2017 року, який останнім пред'явлено для примусового виконання до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою від 24.01.2018 року ВП №55589649 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислав Сергійович відкрив виконавче провадження за виконавчим листом №464/4557/17 в частині зобов'язання Львівської міської ради повторно розглянути подане ОСОБА_1 клопотання від 25.02.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Пирогівка, на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради відповідно до законодавства, боржника зобов'язано виконати зазначене судове рішення протягом 10 робочих днів.

Листом від 21.02.2018 року за №2403-вих.962 Департамент містобудування Львівської міської ради повідомив Відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області, що проект ухвали «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Пирогівці» розглядався на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради 15.02.2018 року та не набрав необхідної кількості голосів депутатського корпусу на підтримку.

Згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича від 15.03.2018 року, виконавче провадження з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом №464/4557/17 закінчено.

Підставою закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначив, те, що боржником рішення суду виконано, а саме: забезпечено розгляд питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Пирогівка, на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради на пленарному засіданні Львівської міської ради 15.02.2018 року, чим фактично виконано вимоги виконавчого документа в повному обсязі.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, вважаючи його постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що прийнята з порушенням встановленого порядку, позивач звернувся з означеним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч.2 ст.39 даного Закону).

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Суд зазначає, що на підтвердження повного фактичного виконання постанови Сихівського районного суду м.Львова від 21.09.2017 року Департаментом містобудування Львівської міської ради надано державному виконавцю лист від 21.02.2018 року, в якому проінформовано орган державної виконавчої служби про повне виконання рішення суду.

Судом встановлено, що Львівською міською радою було розглянуто клопотання позивача, однак проект ухвали Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Пирогівці» не набрав потрібної кількості голосів.

Жодних доказів у спростування викладеного у позовній заяві відповідачем не надано.

Вказаний лист став підставою для прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.6-7 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідно ст.118 ЗК України, Львівська міська рада (боржник у виконавчому провадженні) за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою мала право вчинити лише такі дії: 1) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або 2) надати мотивовану відмову у його наданні, - з підстав, які прямо передбачені зазначеною статтею.

Львівською міською радою не було прийнято мотивованого рішення про відмову чи надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд зазначає, що приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний був перевірити чи в повному обсязі виконано рішення, згідно із виконавчим документом, чого у даному випадку зроблено не було.

Водночас, суд робить висновок, що альтернатив (варіантів) позитивного вирішення заяви позивача і відповідно виконання судового рішення не існує, лист Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2018 року за №2403-вих.962, не може вважатись належним виконанням рішення суду, відповідно до вимог Земельного кодексу України і суті судового рішення, тому рішення суду за виконавчим листом №464/4557/17 слід вважати таким, що боржником не виконане, а відтак, оскаржувана постанова державним виконавцем винесена передчасно.

Більш того, судом з'ясовано, що проект ухвали «Про надання гр.ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Пирогівці» повторно Львівською міською радою винесений на розгляд на наступній сесії, що свідчить про неприйняття боржником відповідного рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо протиправності дій державного виконавця під час винесення оскаржуваної постанови та щодо протиправності самої ж постанови, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то судом питання щодо їх розподілу в порядку ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору й ним, як і відповідачем не понесено судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича від 15.03.2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП №55589649.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича від 15.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №55589649.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.