Справа № 822/1422/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1422/18
УХВАЛА

іменем України

12 квітня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 02.04.2018 №234 "Про розгляд заяви Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації",

ВСТАНОВИВ:

Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 02.04.2018 №234 "Про розгляд заяви Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації" в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом інтереси Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя встановив, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

При цьому, згідно ст.2 Господарського кодексу України (далі - ГК України), учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч.1 ст.4 ГК України, не є предметом регулювання цього Кодексу: майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України; земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини щодо використання й охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря; трудові відносини; фінансові відносини за участі суб'єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів; адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання; відносини за участю суб'єктів господарювання, що виникають у процесі виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

З матеріалів позовної заяви, суддя встановив, що за суб'єктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Суддя зазначає, що рішення від 02.04.2018 №234 винесене в результаті розгляду заяви позивача не є рішенням суб'єкта владних повноважень у публічно-правовій сфері, не є адміністративним актом, дане рішення є ненормативним актом індивідуальної дії по відношенню до сторони щодо продовження дії договору оренди нежитлового приміщення міської комунальної власності, прийнятого не у публічно-правовій сфері, а у сфері господарювання.

Позивач оскаржує рішення щодо розгляду його заяви щодо продовження дії договору оренди нежитлового приміщення міської комунальної власності, тому даний спір є похідним стосовно правовідносин з приводу договору оренди нежитлового приміщення міської комунальної власності, при цьому є спором, що виник у сфері господарських правовідносин і орган місцевого самоврядування в таких правовідносинах діє не як суб'єкт владних повноважень в публічно-правовій та адміністративній сфері, а як сторона господарського договору, а отже не може бути предметом розгляду в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

У зв'язку з наведеним, критеріями відмежування справ господарської юрисдикції від адміністративної є наявність у них спору про права, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись "судом, установленим законом" у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, який є господарсько-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак, у відкритті провадження у адміністративній справі необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 02.04.2018 №234 "Про розгляд заяви Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації" - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачеві, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до Господарського суду Хмельницької області, в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.П. Шевчук