Справа № 815/334/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/334/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Деркач А.А.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

25 січня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» (місцезнаходження: вул. Дальницька, 23/4, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код юридичної особи: 36155585) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код юридичної особи: 39292197) про: визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13 грудня 2017 року № 403918/36155585, яким відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної № 63 від 23 листопада 2017 року; зобовязання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23 листопада 2017 року № 63 позивача на суму 20323,44 гривень 1 грудня 2017 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримали адміністративний позов, просили суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях по справі (а.с.5-9, 118-120, 133-134, 142), а саме:

- рішення відповідача не містить конкретної інформації щодо причин та підстав прийняття такого рішення, а лише загальну фразу про те, що причиною його прийняття є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної;

- в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Також рішення не містить посилання на відповідну частину п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних», яку порушено позивачем. Відповідачем не зазначено, які документи надали підстави зробити висновок про те, що обсяги постачання більші ніж обсяги придбання продукції;

- оскаржуване рішення відповідача є нечітким та незрозумілим, а також необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено;

- позивачем було надано докази, які свідчать про відповідність обсягам постачання обсягам придбання товарів товариством та засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною;

- позивач не згоден, що банківська виписка по оплаті транспортних послуг та акту надання транспортних послуг є істотним документом, відсутність якого є достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, як вказано у відзиві відповідача, оскільки всі документи, які свідчать про відповідність обсягам постачання обсягам придбання товарів товариства та засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною були надані, тощо.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позов повністю, просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та у письмових поясненнях по справі (а.с.108-113, 146-147), а саме:

- відповідач звертає увагу на недотримання підпункту 1 пункту 6 Критеріїв, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, а саме в документах, які були поданні разом з повідомленням, відсутні розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, тобто платіжні документи, якими підтверджувалися оплата виконання послуг за договорами, які надавалися позивачем;

- з огляду на відсутність надання платником податків істотних документів, передбачених укладеним договором (платником не додержано вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем, як «Продавцем», та ПКП «Космея-Лімниця», як «Оптовим покупцем», укладено договір поставки оптовому покупцю № 1521 від 02.11.2015 року (а.с.13), відповідно до якого, зокрема:

п. 2.1: згідно умовам договору Продавець передає Оптовому покупцю товар, а Оптовий покупець зобовязаний прийняти товар та сплатити Продавцю його вартість згідно п. 5 Договору. Постачання товару здійснюється партіями відповідно до заявки, яка є невідємною частиною цього договору;

п. 5: у випадку, якщо інше не обумовлено у підписаній сторонами заявці, оплата кожної поставленої партії товару здійснюється Оптовим покупцем згідно накладним в безготівковій формі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, яка вказана в накладній.

На підставі договору поставки № 1521 від 02.11.2015 року виписано видаткову накладну № ТОВ-0000063 від 23 листопада 2017 року всього на суму з ПДВ 20323,44 (двадцять тисяч триста двадцять три гривні сорок чотири копійки). (а.с.14)

23.11.2017 року позивачем оформлено податкову накладну № 63 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість, 20323,44 гривні, у тому числі загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою 3387,24 гривні, усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 16936,20 гривень. (а.с.16)

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстр податкових накладних від 1 грудня 2017 року № НОМЕР_1 (а.с.20) щодо податкової накладної № 63 23.11.2017 року, зокрема:

- Результат обробки: документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена;

- Виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3304.< %REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

У повідомленні щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РН, реєстрація якої/го зупинена від 06.12.2017 року № 25 (а.с.19) позивачем надані пояснення наступного змісту:

«Товар за кодом УКТ ЗЕД 3304 по ПН № 63 від 23.11.2017 року був отриманий по ВМД № 500060001/2016/001190 від 16.02.2016 року у кількості 2400 шт, на 06.12.2017 року залишок товару становить 608 шт. Обсяг придбання перевищує обсяг постачання товару. Для підтвердження реалізації додаються копії документів: ВМД № 500060001/2016/001190 від 16.02.2016 року, видаткова накладна № 63 від 23.11.2017 року з ПКП «Космея-Лімниця», експрес накладна № 2235 від 23.11.2017 року від перевізника ТОВ «Нова Пошта», Договір поставки оптовому покупцю № 1521 від 02.11.2015 року з ПКП «Космея Лімниця», оборотно-сальдова відомість рах.281 по товару Клівен рідкий крем 400 мл від 06.12.2017 року, бухгалтерська довідка від 01.12.2017 року».

Вищезазначене повідомлення доставлено відповідачу 06.12.2017 року. (а.с.25)

Згідно рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.12.2017 року № 403918/36155585 (а.с.18), відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.11.2017 року № 63 з підстав: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

14.12.2017 року вищезазначене рішення від 13.12.2017 року № 403918/36155585 оскаржено позивачем до комісії ДФС з питань розгляду скарг. (а.с.23-24)

До скарги позивачем були додані (а.с.24зв.):

- Копія контракту про Дистрибуцію № 2/2015 від 01.10.2015 року;

- Копія ВМД № 500060001/2016/001190 від 16.02.2016 року;

- Копія договору поставки оптовому покупцю № 1521 від 02.11.2015 року;

- Копія Видаткової накладної № 63 від 23.11.2017 року;

- ТТН експрес-накладна № 2235 від 23.11.2017 року;

- Копія податкової накладної № 63 від 23.11.2017 року;

- Оборотно-сальдова відомість 281 рах. від 06.12.2017 року;

- Копія квитанції про зупинення реєстрації № НОМЕР_1 від 01.12.2017 року;

- Копія повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленим ПН/РК № 25 від 06.12.2017 року;

- Копія квитанції № 1 про доставку 06.12.2017 року до центрального рівня Державної податкової служби України Повідомлення по відмовленим ПН/РК № 63 від 23.11.2017 року;

- Роздруківка Рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної № 403918/36155585 від 13.12.2017 року.

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 26.12.2017 року № 42187/36155585: залишено скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін. (а.с.17)

Не погоджуючись з рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13 грудня 2017 року № 403918/36155585, позивач оскаржив його в судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, зокрема щодо реальності господарської операції, у реєстрації податкової накладної за якою відмовлено, та в тому числі щодо виявленої відповідачем невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3304.< %REFINE%>, суду також надано копії (а.с.15, 26-87, 121-123): контракту про Дистрибуцію № 2/2015 від 01.10.2015 року; експрес накладної № 2235 від 23.11.2017 року; Оборотно-сальдової відомості по рахунку: 281; міжнародних ТТН; митних декларацій; банківських виписок по рахунках; договору поставки товару № 1/2012 від 02.07.2012 року із додатковими угодами до нього; інвойсу; договору № 20/03/11-01 про надання логістичних послуг з відповідального зберігання товарів від 20 березня 2011 року із додатковими угодами до нього; договору суборенди нежилих приміщень № 01/10/16-01М від 1 жовтня 2016 року; акта прийому-передачі (невідємна частина Договору суборенди нежилих приміщень № 1/10/16-01М від « 01» жовтня 2016 року) від 1 жовтня 2016 року; договору № 11681 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.05.2011 року; акта здачі-прийняття робіт (надання послуг).

В судовому засіданні представником відповідача зазначено, що правовою підставою для прийняття оскарженого рішення було надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування, фактичною ненадання платником податку пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), Критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621 (далі Критерії оцінки ступеня ризиків), Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 754/30622 (далі Вичерпний перелік документів).

Відповідно до п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених в судовому засіданні обставин, а саме:

- згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстр податкових накладних від 1 грудня 2017 року № НОМЕР_1 щодо податкової накладної № 63 23.11.2017 року, зокрема: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3304.< %REFINE%>.

Проте, по-перше пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків передбачено три підпункти відповідних критеріїв.

Тобто, відповідачем не конкретизовано підпункт пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, яким передбачено застосований відповідачем критерій, чим порушено вимоги пп. б пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Крім того, згідно Вичерпного переліку документів, для підпунктів 1 та 2 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків встановлені окремі вичерпні переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Тобто, не зазначення відповідачем підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, яким передбачено застосований відповідачем критерій, виключило обєктивну можливість для позивача правильного вибору Вичерпного переліку документів.

По-друге, фактично застосований відповідачем критерій оцінки ступеня ризиків «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3304.< %REFINE%>» не передбачений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків;

- на квитанцію відповідача від 1 грудня 2017 року № НОМЕР_1 у повідомленні щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РН, реєстрація якої/го зупинена від 06.12.2017 року № 25, позивачем надані пояснення щодо «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3304.< %REFINE%>», до яких додані копії документів: ВМД № 500060001/2016/001190 від 16.02.2016 року, видаткова накладна № 63 від 23.11.2017 року з ПКП «Космея-Лімниця», експрес накладна № 2235 від 23.11.2017 року від перевізника ТОВ «Нова Пошта», Договір поставки оптовому покупцю № 1521 від 02.11.2015 року з ПКП «Космея Лімниця», оборотно-сальдова відомість рах.281 по товару Клівен рідкий крем 400 мл від 06.12.2017 року, бухгалтерська довідка від 01.12.2017 року.

Як встановлено вище, згідно умов договору поставки оптовому покупцю № 1521 від 02.11.2015 року, зокрема, оплата кожної поставленої партії товару здійснюється Оптовим покупцем згідно накладним в безготівковій формі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, яка вказана в накладній.

Тобто, на час подання позивачем пояснень та документів та прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, строк оплати поставленої партії товару за податковою накладною від 23.11.2017 року № 63 не сплинув.

Відповідно, є обєктивно виправданим не подання позивачем разом з повідомленням розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, тобто платіжних документів, на підтвердження оплати виконання послуг за договорами, які надавалися позивачем;

- згідно змісту оскаржуваного рішення від 13.12.2017 року № 403918/36155585, воно прийнято з підстав: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що фактично дане рішення прийнято з підстав надання платником податку копій документів не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Тобто, по-перше рішення містить підставу, яка фактично не була застосована.

По-друге, рішення не містить конкретизації документа(-ів), наявність якого(-их) є достатньою для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості як щодо квитанції від 1 грудня 2017 року № НОМЕР_1 та і до оскаржуваного рішення від 13.12.2017 року № 403918/36155585, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Додатковим підтвердженням вищезазначеного є зміна позиції відповідача щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення під час розгляду справи. Спочатку у відзиві на позов відповідною підставою було зазначено: відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, тобто платіжних документів, якими підтверджувалися оплата виконання послуг за договорами, які надавалися позивачем.

Під час розгляду справи по суті, після дослідження письмових доказів такою підставою стало: ненадання платником податку пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Інших доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.);

- з урахуванням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

суд дійшов висновку, що:

- оскаржуване рішення прийнято: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно;

- адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № ПН3206 від 25 січня 2018 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 1762,00 грн.

Відповідно, стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» підлягає судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» (повне найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік», місцезнаходження: вул. Дальницька, 23/4, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код юридичної особи: 36155585) до Державної фіскальної служби України (повне найменування: Державна фіскальна служба України, місцезнаходження: пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код юридичної особи: 39292197) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.12.2017 року № 403918/36155585.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» від 23.11.2017 року № 63 на загальну суму з податком на додану вартість 20323,44 гривень 1 грудня 2017 року.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Естеті Косметік» судовий збір в сумі 1762 грн.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 5 квітня 2018 року.

Суддя М.Г. Цховребова

.