Справа № 804/16395/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2018 року

Київ

справа №804/16395/15

адміністративне провадження №К/9901/19678/18

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гриців М.І. під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня, 05 серпня, 01 вересня, 27 вересня, 07 жовтня 2016 та 17 січня 2018 року у справі за його, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства Український інститут промислової власності з вимогами про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

встановив:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з названим адміністративним позовом, за наслідками розгляду якого Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 20 грудня 2012 року задовольнив його частково.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 грудня 2013 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року в частині задоволення позову скасував.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05 листопада 2015 року скасував постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дніпропетровський окружний адміністративний суду ухвалою від 21 грудня 2015 року прийняв справу до провадження.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 09 лютого 2016 року заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 16 січня 2016 року про зміну підстав та предмету позову, збільшення розміру позовних вимог у адміністративній справі за їх адміністративним позовом повернув.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 09 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог позивачів відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 квітня 2016 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року.

Ухвалами від 08 липня, 05 серпня, 01 вересня, 27 вересня та 07 жовтня 2016 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року.

Цей же суд ухвалою від 17 січня 2018 року відмовив у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року.

Своє рішення обґрунтував тим, що апеляційна скарга подана тією самою особою, яка вже зверталась до суду з апеляційними скаргами на зазначені рішення, містить ті самі підстави звернення, що і містили попередні апеляційні скарги.

ОСОБА_2 не погодився із рішенням суду апеляційної інстанції і 09 лютого 2018 року електронною поштою подав касаційну скаргу про його скасування. В касаційній скарзі просив також скасувати рішення суду першої інстанції від 09 лютого 2016 року.

У касаційній скарзі не наводилися відповідні обґрунтування порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення. Скаржнику було запропоновано також зазначити, чи під час судового розгляду справи він порушував питання про належність/неналежність цього спору до юрисдикції адміністративних судів.

Тому суддя-доповідач своєю ухвалою від 07 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишив без руху та надав строк на усунення її недоліків.

23 березня 2018 року на виконання ухвали від 07 березня 2018 року ОСОБА_2 направив заяву про усунення недоліків. На думку заявника, склад відповідачів, предмет спору, обраний позивачами спосіб захисту порушеного права демонструють належність спору до юрисдикції адміністративного суду. Підтвердженням цього є неодноразові звернення до адміністративного суду. Зазначає, що відповідно до положень Конституції України має право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод. Решта обґрунтування зводилася до незаконності дій відповідачів і неспроможності суду першої інстанції захистити його авторські права.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Із наведених обставин випливає, що скаржник просить скасувати в порядку касаційного провадження рішення суду першої інстанції, яке фактично не переглядалося судом апеляційної інстанції, оскільки суд цього рівня неодноразово відмовляв у відкритті апеляційного провадження і рішення по суті спору не ухвалював. У розумінні частини першої статті 328 КАС наявність такої правової ситуації унеможливлює касаційний розгляд рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 оскаржив і рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, але усупереч закону не навів відповідного обґрунтування порушення цим судом норм процесуального права. Інакше кажучи, не зазначив, які норми процесуального права були порушені і які підстави (обставини) вказують (підтверджують) на це. Через такий зміст скарги суддя касаційного суду звернув увагу скаржника на необхідність надання відповідного обґрунтування і попередив про правові наслідки невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отож, оскільки у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наведено мотивів обґрунтування незаконності чи неправильності рішення суду апеляційної інстанції, порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, не виконано ухвалу суду від 07 березня 2018 року про усунення недоліків касаційної скарги в цій частині, її слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня, 05 серпня, 01 вересня, 27 вересня, 07 жовтня 2016 та 17 січня 2018 року у справі за його, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства Український інститут промислової власності з вимогами про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Гриців