Справа № 266/773/18
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/773/18
Провадженя№ 2-а/266/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою ЕАА № 224980 від 02.12. 2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, у звязку з порушенням п. 8.4 ПДР України, оскільки він 02.12. 2017 року, приблизно о 12 год. 30 хвил., керуючи транспортним засобом автомобілем Citroen C4, з державним реєстраційним номером АН 6970 КХ, по пл. Мічмана Павлова в м. Маріуполі, здійснив зупинку на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ти, хто їх перевозить, чим порушив п. 8.4 ПДР України порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020, 00 гривень. Крім того зазначив, що із рішенням інспектора УПП м. Маріуполь ОСОБА_2 категорично не згоден, оскільки пасажиром в його транспортному засобі була дитина з інвалідністю. Просив суд поновити пропущений процесуальний строк для подачі адміністративного позову, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАА № 224980 від 02.12. 2017 року, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ухвали суду від 23.02.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження, з призначення судового засідання.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу отримано, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача надійшов на адресу суду 15.03. 2018 року, до того ж копія відзиву, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 КАС України, надіслана на адресу позивача.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність спору.

Перешкод для розгляду справи немає.

Позивач ОСОБА_1 надав на адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, врахувати, що в керованому ним транспортному засобі перебувала дитина з інвалідністю.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, подала до суду відзив. У своєму відзиві зазначила, що під час патрулювання 02.12. 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в Приморському районі м. Маріуполя на пл. Мічмана Павлова, буд. 10 (будівля залізничного вокзалу), близько 12 год. 25 хвил., було помічено транспортний засіб Citroen C4, з державним реєстраційним номером АН 6970 КХ, який здійснив зупинку з порушенням правил дорожнього руху, а саме у зоні дії дорожнього знаку 5.38 ("Місце для стоянки") разом із додатковою табличкою 7.17 ("Інваліди") на розмітці 1.30 (позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід", і який означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог ПДР України. Крім цього зазначено, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, інспектор представився належним чином, доповів суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував предявити документи, що водієм було виконано, встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, інспектор розяснив права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та виніс на місці зупинки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень, у звязку із чим постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Крім того зазначено, що на поданому до відзиву відеозапису, ОСОБА_1 пояснював, що зупинився лише не декілька хвилин, тобто фактично визнав скоєне адміністративне правопорушення. При цьому під час складання постанови ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення, заяви чи клопотання, проте після оголошення постанови і ознайомлення з нею позивача, останній поставив свій підпис та отримав копію постанови. До того ж вважав, що належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення є відеозапис, зроблений за допомогою технічного приладу, закріпленого на форменному одязі інспектора патрульної поліції. За наведених вище обставин вважав, що підстав для задоволення позову не має, а тому просив у задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Постановою ЕАА № 224980 від 02.12.2017 року відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Тією ж постановою, його визнано винним в тому, що він 02.12. 2017 року, приблизно о 12 год. 30 хвил., керуючи транспортним засобом автомобілем Citroen C4, з державним реєстраційним номером АН 6970 КХ, по пл. Мічмана Павлова в м. Маріуполі, здійснив зупинку на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ти, хто їх перевозить, чим порушив п. 8.4 ПДР України порушення вимог інформаційно-вказівних знаків

Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до п. 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП наступає у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем до відзиву надано диск з відеозаписом подій з нагрудної відеокамери інспекторів патрульної поліції. Так, з відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу Citroen C4, з державним реєстраційним номером АН 6970 КХ, ОСОБА_1 на пл. Мічмана Павлова в м. Маріуполі, здійснив зупинку на місці позначеному розміткою 1.30, при цьому на пасажирські сидіння сідали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із своїм законним представником ОСОБА_5

Разом із тим, з доданого до своєї заяви копії посвідчення ААГ № 007945 вбачається, що ОСОБА_4, 2008 року є дитиною-інвалідом, тобто підтверджує повністю доводи позивача ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та не спростовано під час судового розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оскільки позивачем надано належні докази того, що його зупинка на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ти, хто їх перевозить, була зумовлена посадкою до його транспортного засобу та з метою перевезення дитини інваліда із законним представником, суд вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому її слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи копію оскаржуваної постанови отримано позивачем в день винесення постанови, тобто 02.12.2017 року, після чого 13.12.2017 року звернувся з позовом до суду, який було повернуто ухвалою суду від 23.01. 2018 року, при цьому ухвалу про повернення позовної заяви отримано лише 13.02. 2018 року. .

За таких обставин, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, суд вважає за можливе поновити позивачу зазначений строк.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2,77,90,121,242-246,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити пропущений процесуальний строк на звернення ОСОБА_1 до суду із адміністративним позовом про скасування постанови серія ЕАА № 224980 від 02.12. 2017 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити.

Постанову серія ЕАА № 224980 від 02.12. 2017 року, складену Інспектором роти № 4 батальйону УПП в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно видати учасникам справи.

Суддя: Федотова В. М.