Справа № 2а/1270/7200/2012
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2018 року

Київ

справа №2а/1270/7200/2012

адміністративне провадження №К/9901/1727/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., за участі: представника відповідача - Бондаренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуОфісу великих платників податків ДФС (далі - ДФС)
на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 (про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення; Головуючий суддя - В.С. Шембелян)
та ухвалуДонецького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 (Колегія у складі суддів: О.О. Чебанов, І.В. Сіваченко, О.О. Шишов)
у справі№ 2а/1270/7200/2012
за позовомПублічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі - ПАТ «Луганськтепловоз»)
доСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - СДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області (далі - ГУ ДКС)
пропро визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Луганськтепловоз» звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою у якій, з урахуванням зміни позовних вимог (т. 12, а.с.250-254) просило: визнати протиправною бездіяльність СДПІ з ненадання до ГУ ДКС висновку про відшкодування йому податку на додану вартість (далі - ПДВ) за квітень 2012 року на суму 141309 грн. 00 коп.; зобов'язати СДПІ у п'ятиденний строк з дня ухвалення судом рішення подати ГУ ДКС висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за квітень 2012 року на суму 141 309 грн. 00 коп.; зобов'язати СДПІ подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі №2а/1270/7200/2012.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що податковий орган протиправно не надав висновок до Державного казначейства України для відшкодування йому залишку заявленої до бюджетного відшкодування суми з ПДВ у розмірі 141309 грн. 00 коп.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 позов був задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність СДПІ, що втілилася у ненаданні до ГУ ДКС висновку про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за квітень 2012 року на суму 141 309 грн. 00 коп. Зобов'язано СДПІ вчинити певні дії, передбачені статті 200 Податкового кодексу України щодо повернення ПАТ «Луганськтепловоз», як платнику податку, бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а саме, надати ГУ ДКС висновок із зазначенням суми відшкодування ПДВ у розмірі 141 309 грн. 00 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанцій зазначив, що податковий орган допустив бездіяльність в частині вчасного не направлення до органу Державного казначейства України висновку щодо залишку заявленої позивачем до відшкодування суми з ПДВ, яка була узгоджена на наслідками проведеної перевірки.

22.06.2017 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ДФС про роз'яснення резолютивної частини судового рішення в адміністративній справі №2а/1270/7200/2012 за позовом ПАТ «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, ГУ ДКС про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Мотивуючи вказану заяву ДФС вказує, що у зв'язку із зміною механізму повернення сум бюджетного відшкодування, у нього відсутні повноваження, відповідно до вимог діючого Податкового кодексу України, надавати висновок Державній казначейській службі, як це його зобов'язано рішенням суду місцевого суду від 27.09.2016. Вказує також, на наявність листів Служби безпеки України, які надіслані на адресу Державної казначейської служби з вказівкою на тимчасове зупинення операцій з бюджетними коштами позивача, основні фонди якого знаходяться на території, що непідконтрольна владі України.

Розглянувши заяву ДФС, Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.08.2017, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, відмовив у її задоволенні, зазначив, що законодавчо обумовлених підстав, які містяться у статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017, далі - КАС України) встановлено не було. Вимоги, які містяться в заяві про роз'яснення рішення суду є фактично вимогою про зміну резолютивної частини рішення.

Не погоджуючись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, направити справу для продовження розгляду. Обґрунтування касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням первинної заяви про роз'яснення судового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2016.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 касаційна скарга ДФС залишена без руху.

22.12.2017 касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147, яка ухвалою від 18.01.2018 прийняла її до свого провадження.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2018 провадження за вказаною касаційною скаргою відкрито.

В письмовому відзиві на касаційну скаргу, який надійшов до Суду, позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та правильність застосування ним норм процесуального права, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні касаційної скарги, з таких підстав.

Відповідно до змісту статті 170 КАС України (в редакції до 15.12.2017), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз викладених положень статті 170 КАС України (в редакції до 15.12.2017) дає підстави для висновку про те, що суд може роз'яснити лише таке судове рішення, яке підлягає виконанню. Тобто, роз'ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його складно виконати або є ймовірність неправильного виконання такого рішення внаслідок неясності його резолютивної частини.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 вона повністю зрозуміла, тим більше її зміст не викликав сумнівів у державного виконавця, який постановою №53158326 від 20.12.2016 відкрив виконавче провадження за виконавчим листом, виданим - 23.11.2016, Луганським окружним адміністративним судом.

Варто зазначити, що ДФС у заяві про роз'яснення не ставив перед судом завдання, в розумінні статті 170 КАС України (в редакції до 15.12.2017), роз'яснити постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2016, а оспорює її зміст, наводячи відповідну правову аргументацію.

Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у задоволені заяви відповідача про роз'яснення судового рішення.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні даної заяви.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду