Справа № 200/22702/17(2-а/200/1454/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 лютого 2018 р. справа № 200/22702/17(2-а/200/1454/17)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Громадської організації «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом Громадської організації «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року позивач Громадська організація «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2 (далі по тексту - ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2) звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської міської ради (далі по тексту - КВНЗ «ДБМК» ДМР) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року адміністративну справу за адміністративним позовом ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 до КВНЗ «ДБМК» ДМР про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 10 січня 2018 року позивач ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не вірно зазначена дата ухвалення рішення, а саме: замість дати 28 грудня 2017 року зазначено 02 січня 2018 року;

- в порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначено найменування відповідача - Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, що не відповідає найменуванню відповідача в адміністративному позові та в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції;

- в порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не вірно зазначені вимоги до суду апеляційної інстанції, зокрема, скаржник ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2018 року, яка відсутня в матеріалах адміністративної справи; натомість, матеріали адміністративної справи містять ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року (а.с.14-15).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вимоги апеляційної скарги мають бути конкретними та такими, що не зумовлюють їх множинне трактування судом на власний розсуд. Некоректне зазначення вимог апеляційної скарги може призвести до спотворення змісту цих вимог та, як наслідок, невірне їх вирішення.

- в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення скаржника ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом.

Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано 10 січня 2018 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Так, відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

З огляду на дату подання апеляційної скарги, а саме 10 січня 2018 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1762 грн.

Тобто, при подачі до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної справи, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

При цьому, ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору частиною 2 статті 3 та статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, і, відповідно, повинна сплачувати судовий збір.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату скаржником ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 судового збору.

Разом з тим, скаржник ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України № 3674-VІ, ГО «ЗНРПО» не є платником судового збору, оскільки не має статусу юридичної особи, і, відповідно, не має розрахункових рахунків у фінансових установах, а за змістом статей 2, 4 Закону України № 3674-VІ, серед осіб (суб'єктів), які мають сплачувати судовий збір не має таких, як неприбуткові громадські організації без статусу юридичної особи у яких немає коду ЄДРПОУ, що на переконання скаржника свідчить про відсутність обов'язку по сплаті судового збору. Крім того, вказує на те, що сплата судового збору ГО «ЗНРПО» буде суперечити рішенню Конституційного Суду України від 28.11.2013 року №12-рп/2013, яким надано офіційне тлумачення положенням пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України 3674-VІ про що зазначено у преамбулі нової редакції Закону України 3674-VІ.

Розглянувши наведені доводи скаржника ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Також, виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги.

Статтею 5 Закону України 3674-V, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Вказана норма статті не передбачає пільг по сплаті судового збору для неприбуткових організацій, не виключає з платників судового збору громадські організації, а відтак заявник апеляційної скарги відноситься до платників судового збору, оскільки подаючи апеляційну скаргу, останній стверджує, що громадська організація без статусу юридичної особи має адміністративну процесуальну дієздатність, а відповідно має право на подання позову та на апеляційне оскарження прийнятого судового рішення.

Так, скаржником не підтверджено наявність пільг щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у порядку та розмірі встановленому законом.

З огляду на викладене, скаржник ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

Посилання скаржника на рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року №12-рп/2013 не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказане рішення стосується офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України 3674-VІ у взаємозв'язку з положеннями пункту «г» частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» в редакції пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України 3674-VІ, яка передбачала, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Водночас, згідно пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України 3674-VІ, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Отже, громадські організації при зверненні до суду з апеляційною скаргою не звільнені від сплати судового збору у розмірі, який визначено Законом України 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги.

Тому, скаржнику ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1762 грн. та надати Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір скаржнику ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 необхідно сплатити на зазначені реквізити:

дата документа;

отримувач коштів: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра ;

рахунок отримувача: 1004;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37989274;

банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська;

код банку отримувача (МФО): 805012;

назва платника (для юридичної особи), ПІБ та адреса (для фізичної особи);

призначення платежу: "*;101;___(код клієнта); Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації заявника апеляційної скарги), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд".

Поле "Призначення платежу" розрахункового документа заповнюється таким чином: службовий код (знак): "*" (зірочка); розділовий знак ";" (крапка з комою); код ознаки судового збору "101"; розділовий знак ";" (крапка з комою); (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); розділовий знак ";" (крапка з комою); роз'яснювальна інформація про призначення платежу у формі: "Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ особи чи назва організації, яка подає апеляційну скаргу), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)". Використання символу ";" не допускається;

Отже, апеляційна скарга ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 залишити без руху, надавши скаржнику ГО «ЗНРПО» в інтересах члена своєї ГО ОСОБА_2 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Громадської організації «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику Громадській організації «Запорізька незалежна регіональна правозахисна організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_2 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом надання Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук