Справа № 372/659/18
Суддя: Тиханський О. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/659/18
Провадження № 2-а-29/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Авсюкевич Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» в особі заступника начальника управління ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» в особі заступника начальника управління ОСОБА_2, в якій просить визнати дії щодо складання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 025010 від 06 грудня 2017 року винесеної заступником начальника ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 025010 від 06 грудня 2017 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та стягнення штрафу в розмірі 1700 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 07 березня 2018 року йому подзвонили з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та повідомили про те що, щодо відносно нього відкрито виконавче провадження. Цього ж дня ОСОБА_1 у виконавчій службі отримав постанову про відкриття виконавчого провадження серія ВП №55908301 від 05.03.2018 року, яка була складена старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 та дізнався про факт складення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 025010 від 06.12.2017 року в розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», яка була винесена заступником начальника Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки», ОСОБА_2

Позивачу не відомо звідки могла бути отримана інформація про те, що він 12 жовтня 2017 року знаходився в Черкаській області внаслідок чого ним начебто були порушені вищевказані норми, які зазначені у постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу № 025010 від 06.12.2017 року. Крім цього зазначає, що його ніхто не зупиняв, вищевказаний акт відносно нього не складався, перевірка не проводилась, посадова особа не робила запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та не ставила свій підпис.

Позивач в судове засідання не зявився, його представник подав клопотання про розгляд справ без участі позивача та представника позивача, в якому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, його представник подав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, в якому проти позовних вимог заперечує та просить повністю відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником автомобілю НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 720271.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2017 посадовою особою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобілю НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_1, про що було складено акт АА №0012568 від 12.10.2017.

У вказаному акті зазначено про порушення ОСОБА_1 надання послуг з регулярних перевезень пасажирів по маршруту «Київ-Городище» про що свідчать пасажири в салоні транспортного засобу, без оформлення документів, а саме: схеми маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, квитково-касовий лист. Порушення вимог ст.. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

З вказаного акту вбачається, що водій не був ознайомлений зі змістом документу.

Судом встановлено, що на підставі вказаного акту Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було прийнято постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу № 025010 від 06.12.2017, якою ОСОБА_1 на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" було нараховано штраф у розмірі 1700,00 грн..

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі-Закон №2344).

Відповідно до ст.5 Закону №2344 основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону № 2344 документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 ст.18 Закону № 2344 визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані, зокрема, організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.

Отже, з вищенаведених вимог чинного законодавства вбачається, що автомобільні перевізники під час здійснення внутрішніх перевезень вантажів зобов'язані мати документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, а також інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, суд звертає увагу на те, що автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В свою чергу, водії транспортного засобу під час здійснення внутрішнього перевезення вантажу повинні мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття спірної постанови були висновки відповідача про порушення ОСОБА_1 ст.. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що його не було завчасно повідомлено про дату та час розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій, що на думку позивача, свідчить про порушення відповідачем положень Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Згідно з ч.15 ст.6 Закону №2344 державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, яким передбачено процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень (далі-Порядок №1567).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з п.2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку №1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до абз.1 п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно із п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до п.29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб'єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Відповідачем не надано доказів які підтверджують повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту №025010.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відправлення та отримання ОСОБА_1 вказаного повідомлення, що свідчить про порушення вимог п.26 Порядку №1567.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною другою статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про правопорушення щодо ОСОБА_1, і тим самим не довів правомірність прийняття спірної постанови.

При цьому суд зазначає, що несповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення унеможливило прийняття позивачем участі у розгляді справи та надання доказів на спростування висновків про порушення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № QS79496201 від 07.03.2018, яка наявна в матеріалах справи .

Таким чином, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» в особі заступника начальника управління ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» яка винесена заступником начальника ОСОБА_2 про застосування адміністративно-господарського штрафу № 025010 від 06.12.2017.

Стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: 08750, Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул.. Гагаріна, буд. 48) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київського міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» (, місцезнаходження: 03083, м. Київ, просп. Науки, буд.57).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Обухівський районний суд Київської області.

Повний текст судового рішення складений - 05.04.2018 р.

Суддя: О.Б. Тиханський