Справа № 814/302/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 р. № 814/302/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Станіславського, 80-а, м. Миколаїв, 54050

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними дії та стягнення недоотриманої одноразової грошової виплати в сумі 9993,75 грн.,

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просив (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо недоплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні з органів внутрішніх справ; стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 9993,75 грн. недоотриманої одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач згідно наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від 30.09.2015 року №282 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п.64 г (через скорочення штатів) та має вислугу років у календарному обчислені 13 років 01 місяці 16 дні. При цьому, відповідач всупереч нормам діючого законодавства, нарахував та сплатив позивачу 9843,84 грн. одноразової грошової допомоги при звільненні, хоча повинен був виплатити 19987,50 грн. (13 років Х 1537 грн.(50%) = 19987 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, просив суд у задовленні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем жодним доказом не доведено, що його грошове забезпечення складало 3075 грн., щоб стверджувати, що 50% грошового утримання складає 1537,50 грн., які позивач використав для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Згідно з наказом УМВС України у Миколаївській області від 30.09.2015 року № 282 о/с капітана міліції ОСОБА_1 - звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) з 01.10.2015 року. На день звільнення у позивача вислуга років складала в календарному обчисленні - 13 років 01 місяці 16 дні (а.с. 7).

Одноразова грошова допомога була нарахована у сумі 9993,75 грн. та виплачена позивачу в сумі 9843,84 грн., згідно виписки по картковому рахунку. (а.с. 10).

Позивач не погодившись з виплаченою сумою одноразової грошової допомоги звернувся до відповідача шляхом направлення його представником адвокадського запиту.

Відповідач листом від 11.02.2016 року за вих. № 08-Г/аз/05/28-2016 р. повідомив позивача про те, що на даний час заборгованості по виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з ОВС ОСОБА_1 не має.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Питання виплати вихідної допомоги при звільненні врегульоване ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої, у разі звільнення зі служби у звязку із скороченням штатів виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно п. 3.4.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виплата грошового забезпечення вказаним особам проводиться з розрахунку посадового окладу за останньою основною штатною посадою окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру, крім премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, протягом строку, установленого Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як вбачається із розрахунку, грошове забезпечення позивача складалося з: посадового окладу - 700 грн., окладу за спеціальним званням - 120 грн., надбавки за вислугу років - 205 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань - 512,50 грн. (700+120+205+512,50=1537,50 грн.). Тобто, сума усього грошового забезпечення позивача складає - 1537,50 грн.

Тому, суд вважає помилковим твердження позивача, що сума 1537,50 грн. - це 50% від усього грошового забезпечення, оскільки арифметичне складання цифрофих показників дає результат у цифрі 1537,50 грн. (усього грошового забезпечення), що складає - 100%.

Суд зазначає, що в розрахунку дійсно у графі "разом грошове утримання" стоїть цифра 50%, що й дало позивачу підстави стверджувати про те, що 1537,50 грн. є базовою цифрою для розрахунку допомоги, але суд вважає вказану цифру 50% - помилкою відповідача при складені розрахунку.

Відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які звільняються із служби за скороченням штатів за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом встановлено, що при здійсненні розрахунку відповідач брав 50% відсотків місячного грошового забезпечення - 768,75 грн. (1537,50 х 0,5 = 768,75) та проводив розрахунок таким чином: 768,75 грн. (50%) х 13 років служби = 9993,75 грн. (одноразова грошова допомога).

Відповідно до виписки по картці рахунку позивача, саме 9843,84 грн. (з утриманням військового збору 1,5%) було перераховано на картковий рахунок позивача.

Зазначене свідчить, що відповідач повністю здійснив ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Зважаючи на відсутність судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Станіславського, 80-а, м. Миколаїв, 54050, ідентифікаційни код НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) - відмовити в повному обсязі.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.04.2018 р.

Суддя В. С. Брагар