Справа № 821/2024/17
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/2024/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення середнього заробітку,

встановив:

22 грудня 2017 року до Херсонського адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач, Чаплинська РДА), ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Позовна заява містила наступні вимоги:

- стягнути з Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області середньомісячний заробіток за час невиконання рішення суду у сумі 71274,06 грн.;

- визнати дії та бездіяльність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, стосовно невиконання судових рішень, які вступили у законну силу, незаконними та протиправними;

- покласти на ОСОБА_2, обов'язок покрити шкоду, заподіяну Чаплинській районній державній адміністрації Херсонської області та державному бюджету України в розмірі суми коштів, виплачених позивачу за рішенням суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що розпорядженням № 110-к від 10 вересня 2012 року голови Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_2, позивача було вдруге незаконно звільнено з посади начальника відділу освіти Чаплинської РДА, внаслідок чого вказані дії були оскаржені ОСОБА_1 у судовому порядку. 27 лютого 2014 року у справі № 665/49/13-а Одеський апеляційний адміністративний суд скасував розпорядження № 110-к від 10 вересня 2012 року про звільнення позивача (рішення вступило у законну силу з 27 лютого 2014 року). 16 вересня 2016 року розпорядженням № 61-ос від 15 вересня 2016 року, керівника Чаплинської РДА, позивача було поновлено на посаді начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області. З огляду на вказане, позивач стверджує, що оскільки рішення суду про поновлення його на посаді від 27 лютого 2014 року було фактично виконано 16 вересня 2016 року, вимушений прогул за час невиконання рішення суду становить 639 робочих днів. Середній денний заробіток ОСОБА_1 за довідкою Чаплинської РДА від 03 грудня 2014 року № 1-05/396, становить 111,54 грн., тому загальна сума його середнього заробітку за час невиконання рішення суду складає 71274,06 грн.

30 серпня 2017 року Чаплинським районним судом Херсонської області була винесена ухвала про повернення позовної заяви ОСОБА_1, що містила аналогічні позовні вимоги, заявленим у майбутньому до Херсонського окружного адміністративного суду (окрім вимоги щодо стягнення моральної шкоди), розяснивши останньому, що для вирішення спору, необхідно звернутися до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року, позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

5 січня 2018 року від позивача до суду надійшла заява про заміну відповідача, згідно якої позивач просив залучити в якості відповідачів по даній справі Чаплинську районну державну адміністрацію Херсонської області та ОСОБА_2.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, у звязку із чим, 15 січня 2018 року судом прийнято рішення про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 13 березня 2018 року. Крім того, вказаною ухвалою задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача та, згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, відмовлено у відкритті провадження по справі щодо ч. 3 позовних вимог адміністративного позову.

З 16 січня 2018 року по 23 січня 2018 року головуючий суддя по справі знаходився на лікарняному, з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року у запланованій щорічній відпустці.

13 лютого 2018 року від Чаплинської РДА надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає вимоги ОСОБА_1 протиправними та необґрунтованими, аргументуючи свою позицію, вказує наступне:

- резолютивна частина постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року по справі № 665/49/13-а, не містить рішення по суті позову в частині заявлених вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі з 10 вересня 2012 року. З цього приводу в резолютивній частині постанови вказано, що в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року №К/800/2243/16 (щодо рішення від 27 лютого 2014 року), судом касаційної інстанції повністю відмовлено в частині вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Чаплинської РДА з 10 вересня 2012 року, враховуючи наведене, позивач не може вважатися поновленим на роботі з 27 лютого 2014 року;

- незважаючи на заявлене до Казначейської служби клопотання з приводу зупинення виконання судового рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року та на відкриття 22 вересня 2017 року, Вищим адміністративним судом України касаційного провадження К/800/28435/17 з приводу наведеного рішення, в грудні 2017 року Казначейською службою проведено безспірне списання з рахунку Чаплинської РДА на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 30538,80 грн., таким чином виконання згаданого судового рішення відбулося примусово з обєктивних, незалежних від боржника причин;

- починаючи з 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 не міг приступити до виконання обовязків начальника відділу освіти Чаплинської РДА, так як цей відділ припинено, шляхом ліквідації без правонаступництва, про що свідчить запис в ЄДРПОУ від 13 квітня 2013 року, в новоутвореному відділі освіти, молоді та спорту Чаплинської РДА (розпорядження від 02 січня 2013 року № 01, зареєстроване 22 січня 2013 року) ОСОБА_1 не працював, тому його неможливо поновити на посаду до цього відділу.

20 лютого 2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 13 березня 2018 року, судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження. За клопотанням позивача, залишено одного відповідача Чаплинську районну державну адміністрацію Херсонської області. Призначено судове засідання на 27 березня 2018 року. Отже, позовною вимогою адміністративного позову є стягнення з Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду у сумі 71274,06 грн.

14 березня 2018 року до канцелярії суду від Чаплинської РДА надійшли тезиси виступу, згідно з якими відповідач просить розглянути справу без його участі, повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

27 березня 2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у письмовому провадженні. Позивач просить задовольнити адміністративний позов повністю.

Того ж дня відповідач надіслав до суду документи, які містять відомості про посадовий оклад начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації за період з 28 лютого 2014 року по 27 березня 2018 року.

У день розгляду справи сторони у судове засідання не зявилися.

Враховуючи викладене та приписи ч. 9 ст. 205 КАС України, суд приймає рішення про розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позовну заяву, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що 27 вересня 2010 року ОСОБА_1 вперше було звільнено з посади начальника відділу освіти Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року по справі №821/629/13-а, позивача було поновлено на посаді з 27 вересня 2010 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 59459,04 грн. (з 27 вересня 2010 року по 22 березня 2013 року) та 2000 грн. за моральну шкоду. Рішенням Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2014 року №К/800/59367/13, залишено в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року. Враховуючи наведене та факт предявлення позивачем виконавчого листа до органів казначейської служби, на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року, 03 жовтня 2014 року з рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 було списано середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2010 року по 22 березня 2013 року. Розпорядженням Голови Чаплинської РДА № 108 к, ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника відділу освіти районної державної адміністрації Херсонської області від 03 вересня 2012 року.

З трудової книжки ОСОБА_1, вбачається, що друге звільнення позивача відбулося 10 вересня 2012 року. З приводу другого звільнення, 27 лютого 2014 року Одеський апеляційний адміністративний суд по справі № 665/49/13-а виніс постанову про скасування розпорядження № 110 к від 10 вересня 2012 року щодо звільнення ОСОБА_1, в задоволенні вимог щодо стягнення з Чаплинської РДА заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди було відмовлено.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 березня 2016 року № К/800/2243/16, Чаплинською районною державною адміністрацією виплачено ОСОБА_1 заробітну плату строком за один місяць (з 22 березня 2013 року по 13 квітня 2013 року), яку в сумі 1638,82 грн. платіжним дорученням № 57 від 11 березня 2016 року, перераховано до Чаплинського відділення ВАТ «Ощадний банк» для отримання ОСОБА_1

Ухвалою від 13 квітня 2017 року № К/800/2243/16, Вищий адміністративний суд України вирішив направити справу № 665/49/13-а на новий розгляд в частині стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. В частині поновлення на посаді суд відмовив, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 вже є поновленим на посаді начальника відділу освіти Чаплинської РДА з 27 вересня 2010 року, згідно постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року у справі №821/629/13-а (залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 07 серпня 2014 року). Крім того, касаційний суд визначив кінцевою датою періоду вимушеного прогулу дату прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 27 лютого 2014 року, у звязку із скасуванням розпорядження Чаплинської РДА від 10 вересня 2012 року № 110к про звільнення ОСОБА_1 (постанова вступила в законну силу щодо скасування розпорядження з 27 лютого 2014 року).

14 червня 2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд, розглядаючи справу, направлену на новий розгляд постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року, виніс рішення про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 квітня 2013 року по 27 лютого 2014 року в сумі 24538,80 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн. (рішення набрало законної сили 26 червня 2017 року).

Відповідачем подавалася заява про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року до Чаплинського районного суду Херсонської області, який постановою від 02 листопада 2017 року, відмовив у задоволенні поданої заяви.

22 серпня 2017 року Чаплинська РДА звернулася до Вищого адміністративного суду України про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, суд своєю ухвалою від 04 грудня 2017 року № К/800/28435/17 (справа № 665/49/13-а), відмовив у задоволенні клопотання Чаплинської РДА про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2017 року було залишене без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року по справі № 665/1146/17 (постанова набрала законної сили 21 грудня 2017 року).

У грудні 2017 року, у звязку із поданням позивачем виконавчого листа до органів казначейської служби, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, з рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 було списано середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 квітня 2013 року по 27 лютого 2014 року в сумі 24538,00 грн. та 6000,00 грн. моральної шкоди.

22 травня 2017 року Чаплинським районним судом Херсонської області винесено постанову по справі № 665/1865/16-а за позовом ОСОБА_5 до Чаплинської РДА про визнання недійсним розпорядження голови Чаплинської РДА від 15 вересня 2016 року № 61 ос «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1І.». Ухвалою від 01 березня 2018 року Одеський апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження щодо наведеного рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року (далі Порядок № 100).

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (ст. 236 КЗпП України).

Вищий адміністративний суд у своїй постанові від 13 квітня 2017 року зазначив: «…судовим рішенням у справі № 821/629/13-а ОСОБА_1 вже поновлено на цій посаді і для захисту його прав було достатньо скасувати розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області від 10 вересня 2012 року № 110-к «Про звільнення ОСОБА_1І.».

З огляду на вказане та на те, що ОСОБА_1 вважається поновленим на посаді начальника відділу освіти Чаплинської РДА від 27 вересня 2010 року, а також на той факт, що розпорядження від 10 вересня 2012 року № 110-к щодо звільнення ОСОБА_1 скасоване 27 лютого 2014 року, позивач був звільнений без законної на те підстави. Посилання відповідача на те, що позивач не був поновлений на посаді є необґрунтованими.

Щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Так як поновлення ОСОБА_1 відбулось 16 вересня 2016 року (розпорядження голови Чаплинської РДА № 61-ос від 15 вересня 2016 року); постанова про скасування розпорядження від 10 вересня 2012 року № 110-к щодо звільнення ОСОБА_1 набрала законної сили з 27 лютого 2014 року; з рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 було списано середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2010 року по 27 лютого 2014 року (на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року, Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 березня 2016 року), суд вважає, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 лютого 2014 року по 16 вересня 2016 року (639 робочих днів).

Абзацом 1 ст. 240(1) КЗпП України встановлено, що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

З наведеної норми законодавства, вбачається, що твердження відповідача про те, що позивача неможливо поновити на посаді начальника відділу освіти Чаплинської РДА, у звязку із тим, що даний відділ припинено, шляхом ліквідації без правонаступництва, не є перешкодою для захисту прав позивача на працю, порушених його незаконним звільненням. Це також не звільняє відповідача від обовязку виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, тому бездіяльність щодо здійснення ОСОБА_1 відповідних виплат є протиправною.

Щодо доводів відповідача щодо протиправності стягнення з нього середнього заробітку за час вимушеного прогулу на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, через відкриття 22 вересня 2017 року Вищим адміністративним судом України касаційного провадження К/800/28435/17 з приводу наведеної постанови, суд зазначає, що ухвалою від 04 грудня 2017 року № К/800/28435/17, ВАСУ відмовив у задоволенні клопотання Чаплинської РДА про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, тому вказані доводи є безпідставними та не беруться судом до уваги.

Крім того, відповідач стверджує, що ОСОБА_1 не міг приступити до виконання своїх посадових обовязків, оскільки постановою Чаплинського районного суду Херсонської області винесено постанову від 22 травня 2017 року по справі № 665/1865/16-а, якою визнано недійсним розпорядження голови Чаплинської РДА від 15 вересня 2016 року № 61 ос «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1І.».

Суд звертає увагу відповідача на положення частини 1, 2 ст. 255 КАС України, якими встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене та факт відкриття апеляційного провадження по справі №665/1865/16-а, постанова Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 травня 2017 року не набрала законної сили, тому розпорядження голови Чаплинської РДА № 61 ос від 15 вересня 2016 року є дійсним на момент прийняття рішення по даній справі.

Відтак, період, за який обраховується середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути визначений з 27 лютого 2014 року по 16 вересня 2016 року, тобто 639 робочих днів.

Розрахунок середнього розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу проводиться відповідно до п. 8 Порядку № 100, шляхом множення середньоденної заробітної плати за два останні місяці роботи на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача визначена у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року (набрала законної сили 26 червня 2017 року), складає 111,54 грн. (довідка Чаплинської РДА від 03 грудня 2014 № 1-05/396).

Тому загальна сума заробітку за час вимушеного прогулу становить 71274,06 грн. (639 х 111,54), яка і підлягає стягненню з Чаплинської РДА на користь позивача. При цьому, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця і працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Європейський суд з прав людини у п. 54 рішення по справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, зазначає, що користування правами та свободами, визнаними в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном (у даному випадку термін «майно» означає належні позивачу виплати) та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною на підставі статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права передбачене статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідач не надав суду достатніх доказів щодо безпідставності заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до вимог ч. 1 ст.139 КАС України.

Таким чином керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області (75201, Херсонська обл., смт. Чаплинка, вул. Грушевського, 87, ) на користь ОСОБА_1 (75201, Херсонська обл., смт. Чаплинка, вул. І. Кудрі, 106, дані паспорта: серія МО № 290608) середньомісячний заробіток за час невиконання рішення суду в розмірі 71274,06 грн. (сімдесят одна тисяча двісті сімдесят чотири гривні, шість копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 12.3