Справа № 9901/474/18
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 9901/474/18

Провадження № 11-347заі18

Суддя Великої Палати Верховного Суду Саприкіна І. В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за їх позовом до Верховної Ради України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування шкоди,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом до Верховної Ради України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, у якому просили:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Верховної Ради України під час ухвалення 23 лютого 2012 року проекту Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у другому читанні та в цілому за відсутності конституційної більшості народних депутатів, порушення народними депутатами вимог щодо особистого голосування, невжиття адекватних, негайних та рішучих дій щодо дотримання чинного законодавства, що у подальшому призвело до порушення та припинення майнових прав позивачів на кошти, що знаходились на банківських рахунках у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк «Таврика»);

- відшкодувати шкоду, завдану протиправними діями та бездіяльністю Верховної Ради України внаслідок незаконного прийняття Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що призвів до порушення та припинення майнових прав позивачів на кошти, що знаходились на банківських рахунках у ПАТ «Банк «Таврика», у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Верховної Ради України, а в разі відсутності відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень з державного бюджету та (або) з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету в Державній казначейській службі, зокрема, станом на 13 березня 2018 року (день звернення до суду) на користь ОСОБА_2 41951208,42 грн., 1555565,32 доларів США, 2169132,05 євро та на користь ОСОБА_3 29812919,9 доларів США.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки цей позов не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати незаконну, на їх думку, ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст. 296 КАС України з огляду на таке.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

В апеляційній скарзі скаржники зазначають про те, що вони звільнені від сплати судового збору та посилаються на п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 4, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_2 додав до апеляційної скарги копію посвідчення серії НОМЕР_1, яке дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, тому відповідно до згаданої вище норми Закону він звільнений від сплати судового збору.

Щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_3 на підставі вказаних норм, слід зазначити таке.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, положення вказаної норми поширюється лише на вимогу, щодо стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Оскільки позовна заява містить і вимоги про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, ОСОБА_3 з цих вимог має сплатити судовий збір в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справа щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Однак, відповідно до даної норми пільги щодо сплати судового збору мають особи, які реабілітовані згідно з цим Законом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не надав підтвердження того, що він має статус реабілітованої особи згідно даного Закону, то зазначені пільги щодо сплати судового збору на нього не поширюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Втім зі змісту заявлених у цій справі позовних вимог убачається, що у спірних правовідносинах скаржники не є споживачами послуг, що позбавляє суд можливості звільнитиОСОБА_3від сплати судового збору відповідно до згаданого Закону.

Згідно з підп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ст. 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Оскільки у цій справі позов подається одночасно двома позивачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то сума судового збору для кожного з них становить 881 грн (1762:2=881).

З огляду на зазначене, за звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_3 повинен сплатити судовий збір у розмірі 881 грн.

Реквізити для справляння судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», призначення платежу - 101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Верховний Суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_3 необхідно надати суду документ про сплату судового збору у розмірі 881 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо він не усунув зазначені недоліки.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 266, 296, 298 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за їх позовом до Верховної Ради України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування шкоди залишити без руху та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Саприкіна