Справа № 569/2118/18
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 1 Млинівського ВП Управління патрульної поліції в Рівненській області Кухарука Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора СРПП № 1 Млинівського ВП Управління патрульної поліції в Рівненській області Кухарука Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 лютого 2018 року Інспектором СРПП № 1 Млинівського ВП Управління патрульної поліції в Рівненській області Кухаруком А.С. відносно нього було винесена Постанова серії НК №265152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою водієм, тобто ним - було порушено вимоги п. 9.4 Правил дорожнього руху України, а саме - невчасно увімкнув показчик правого повороту.

Згідно вказаної постанови,його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає постанову серії НК №265152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі такою, що прийняту з порушенням норм процесуального та матеріального права, а відтак, такою, що підлягає скасуванню з підстав, викладених нижче.

Позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 07 лютого 2018 року Інспектором СРПП № 1 Млинівського ВП Управління патрульної поліції в Рівненській області Кухаруком А.С. відносно нього було винесена Постанова серії НК №265152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою водієм, тобто ним - було порушено вимоги п. 9.4 Правил дорожнього руху України, а саме - невчасно увімкнув покажчик правого повороту.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.9.4 Правил дорожнього руху, яке полягало тому, що останній невчасно включив покажчик повороту при здійсненні маневру.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення.

Отже для притягнення особи за порушення зазначених вимог ПДР України необхідно встановити факт недотримання водієм правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

З оглянутої постанови, яка оскаржується вбачається, що позивач включив покажчик повороту, однак відповідач вважає, що позивач не вчасно увімкнув покажчик повороту, не дотримавшись відстані, а саме не менше 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ним, коли мав би позивач подати сигнал повороту.

Відтак, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1, правил дорожнього руху не порушував, оскільки покажчик повороту був включений і це ніким не оспорюється, однак коли саме позивач включив показник повороту та чи дотримався п. 9.4 ПДР відповідачем не надано жодного доказу.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 1 Млинівського ВП Управління патрульної поліції в Рівненській області Кухарука Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити повністю.

Постанову серії НК № 26515 від 07 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 ( чотириста двадцять п"ять) грн скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина