Справа № 159/1136/18
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 рокум. КовельСправа № 159/1136/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Шевченка, 115б/18) до поліцейського роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 (м. Полтава, вул. Європейська, 164) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2018 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2018 року. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 25.02.2018 року о 10 год. 45 хв., керував автомобілем "Мерседес", державний номер НОМЕР_1, на а/д Київ-Харків, 244 км , перевозив с/г техніку з Дозволом №84, у якого дзеркала заднього виду розташовані з лівого та правого боку, на зворотному боці яких відсутні світловідбивні смуги білого та червоного кольору під кутом 45°, чим порушив КМУ №30 п.19 від 2001 року та п.п. 22.5 ПДР України.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлено на основі неналежного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Зокрема, постанова про притягнення його до відповідальності, всупереч вимогам ст.ст. 251, 252 КУпАП, постановлена без жодних доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Дійсно, 25.02.2018 року о 10 год. 45 хв., керував автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_1, на а/д Київ-Харків, 208 км , перевозив с/г техніку з Дозволом №84.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що оскільки правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові однакове з правопорушенням викладеним у постанові БР № 647607 від 25.02.2018 року, вчинено однією особою неумисно, без будь якої протиправної мети, вважає продовжуваним правопорушенням, а тому неможливим накладення однакових стягнень за кожну з дій, зазначених в постанові.

Крім цього, позивач вказує, що він не є суб'єктом вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення з огляду на те, що відповідно до п. 5 Дозволу №84 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, від 16.02.2018 року, на підставі якого позивач здійснював рух, відповідальність за обладнання транспортного засобу у відповідності з вимогами нормативних документів щодо руху великогабаритних та (або) великовагових транспортних засобів, Правилами дорожнього руху і пунктами цього дозволу, а також за його технічний стан несе організація: ТОВ «Негабарит-Сервіс», Україна, Волинська область, Ковельський р-н, смт. Люблинець, вул. Заводська, 7А. Таким чином, позивач вважає, що за обладнання транспортного засобу під час здійснення руху по маршруту, відповідальність несе юридична особа, а не фізична особа, як водій.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 33, 251, 252 КУпАП, оцінка доказів не проводилась, обєктивного та законного розгляду справи не відбувалося та його законні права (зокрема і право на правову допомогу) відповідачем ігнорувалися, в оскаржуваній постанові взагалі не міститься його пояснень та посилань на докази, якими він обґрунтовував законність своїх дій.

Просив скасувати постанову серії БР № 647928 від 25.02.2018 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 22.03.2018 року судове засідання у справі було відкладено за клопотанням відповідача.

Відповідачем подано відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідача зазначає, що наведені факти позивачем в адміністративному позові є необєктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Таким чином просить відмовити в задоволені адміністративного позову, оскільки дії відповідача були правомірними, а оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП. На підтвердження безпідставності позову, просила долучити до матеріалів справи відеозапис з нагрудної відео-камери поліцейського патрульної служби.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Судом встановлено, що поліцейським роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 25.02.2018 року винесено постанову серії БР № 647928 та притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що він 25.02.2018 року о 10 год. 45 хв., керував автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_1, на а/д Київ-Харків, 244 км , перевозив с/г техніку з Дозволом №84, у якого дзеркала заднього виду розташовані з лівого та правого боку на зворотному боці яких відсутні світловідбивні смуги білого та червоного кольору під кутом 45°, чим порушив КМУ №30 п.19 від 2001 року та п.п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

ОСОБА_2 у своєму адміністративному позові вказує, що в дійсності він 25.02.2018 року о 10 год. 45 хв., керував автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_1, на а/д Київ-Харків, 244 км , перевозив с/г техніку з Дозволом №84, у якого дзеркала заднього виду розташовані з лівого та правого боку на зворотному боці яких відсутні світловідбивні смуги білого та червоного кольору під кутом 45°. Таким чином, факт перевезення позивачем негабаритного вантажу транспортним засобом у якого дзеркала заднього виду розташовані з лівого та правого боку на зворотному боці яких відсутні світловідбивні смуги білого та червоного кольору під кутом 45°, визнається самим позивачем та не підлягає доказуванню.

Статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ст. 132-1 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу санкції ст. 132-1 КУпАП, встановлено, що субєктом вказаного адміністративного правопорушення є, як водій та і посадова особа, відповідальна за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Доводи позивача про те, що він не є суб'єктом вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення в даному випадку є повністю безпідставними та не підтвердженими належними доказами.

Крім цього, твердження позивача, що правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові однакове з правопорушенням викладеним у постанові БР № 647607 від 25.02.2018 року, вчинено однією особою неумисно, без будь якої протиправної мети, вважає продовжуваним правопорушенням, а тому неможливим накладення однакових стягнень за кожну з дій, зазначених в постанові, є надуманими та не підтверджені будь якими доказами, оскільки КУпАП, не передбачає визначення терміну продовжуване правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у звязку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Порушення справи становить цілий комплекс процесуальних дій, спрямованих на встановлення самої події правопорушення, його обставин, їх фіксацію та кваліфікацію і є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Безпосереднє виявлення порушення є одним із приводів для порушення адміністративної справи.

Згідно постанови БР № 647607 від 25.02.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 25.02.2018 року о 10 год. 05 хв., керував автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_1, на а/д Київ-Харків, 208 км., перевозив с/г техніку з Дозволом №84, у якого дзеркала заднього виду розташовані з лівого та правого боку на зворотному боці яких відсутні світловідбивні смуги білого та червоного кольору під кутом 45°, чим порушив КМУ №30 п.19 від 2001 року та п.п. 22.5 ПДР України.

Таким чином слід констатувати, що поліцейським роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 25.02.2018 року о 10 год. 45 хв. було виявлено факт порушення позивачем ст. 132-1 КУпАП та винесено постанову серії БР № 647928, а відтак - ця дата та час є датою вчинення правопорушення.

Крім цього, позивач оскаржує постанову, винесену відповідачем по справі про адміністративне правопорушення, з підстав порушення процедури розгляду справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даної статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, доведена та дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невідємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_2 від 25.02.2018 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Шевченка, 115б/18) до поліцейського роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 (м. Полтава, вул. Європейська, 164) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2018 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_4