Справа № 818/578/18
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 р. Справа № 818/578/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якій згідно уточнених позовних вимог (а.с. 18) просить визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді заяв ОСОБА_1 від 20.12.2017 та від 01.02.2018; зобов'язати Міністерство юстиції України направити на адресу ОСОБА_1 короткий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" і перелік документів, необхідних для виконання рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" y Департаменті державної виконавчої служби України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звертався до відповідача із проханням направити на його адресу короткий виклад рішення Європейського Суду "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" і перелік документів, необхідних для його виконання y Департаменті державної виконавчої служби України. Проте, відповідач не надав вказаних документів, зазначивши в листі, що вказане рішення Європейського суду не підлягає встановленій законодавством процедурі виконання. На думку позивача, ненадання йому запитуваної інформації є порушенням Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою суду від 15 .03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.03.2018 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача проти позовних вимог заперечує та зазначив, що на заяву ОСОБА_1 була надана відповідь, в якій роз'яснено, що відповідно до п. 4 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Бурмич та інші проти України" заяву позивача та інших заявників вилучено з реєстру справ Суду та передано Комітету Міністрів Ради Європи в рамках вжиття заходів загального характеру, як це передбачено у 5 пункті резолютивної частини рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", а також звернено увагу позивача на той факт, що рішенням Європейського суду з прав людини не зобов'язано державу виплатити відшкодування заявникам, у тому числі і позивачу, заяви яких вилучено з реєстру. Законом України "Про звернення громадян", а також іншими нормативно-правовими актами не визначено обов'язкової форми та наповнення змісту відповіді на заяву позивача. Позивачу не було відмовлено у розгляді звернення та його звернення не було залишено без розгляду, строк розгляду такого звернення не порушено.

Дослідивши докази та письмові пояснення сторін, викладені у позові та відзиві, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 20.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою про надання йому короткого викладу рішення Європейського суду з прав людини "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" та переліку документів, необхідних для виконання вказаного рішення (а.с. 7).

Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач 01.02.2018 повторно звернувся до відповідача із заявою про надання вказаної інформації (а.с.)6.

Розглянувши заяву, Міністерство юстиції України листом від 25.01.2018 № 2748/П-32101/5.2.1 повідомило ОСОБА_1 про те, що 12.10.2017 Великою Палатою Європейського суду з прав людини було ухвалено остаточне рішення у справі "Бурмич та інші проти України" (заяви №№ 46852/13 та інші), згідно з яким суд постановив вилучити зі свого реєстру 12148 заяв, у тому числі заяву ОСОБА_1, що стосуються системної проблеми невиконання рішень національних судів в Україні, та передати їх Комітету Міністрів Ради Європи, який здійснюватиме подальший нагляд за їх виконанням в контексті вжиття заходів загального характеру. Зазначеним рішенням Європейський суд не присуджував справедливу сатисфакцію жодному із заявників, у зв'язку з чим воно не підлягає встановленій процедурі виконання. Україна у співпраці з Комітетом Міністрів Ради Європи веде активну роботу щодо розроблення відповідної стратегії вирішення вказаної проблеми та запровадження механізму надання відповідного і достатнього відшкодування за порушення прав, гарантованих Конвенцією (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про звернення громадян" регулюються питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозицією (зауваженням) є звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати заяви ОСОБА_1 від 20.12.2017 та 01.02.2018 щодо надання короткого викладу рішення Європейського Суду "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" та переліку документів, необхідних для виконання цього рішення, за своєю правовою природою не є заявами (клопотаннями), поданими в рамках Закону України "Про звернення громадян", а є запитами на інформацію, порядок розгляду яких визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Так, частинами 4, 5 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що письмовий запит подається в довільній формі та має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату.

На виконання ст. 20 вказаного Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі та в ній має бути зазначено: прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що заяви ОСОБА_1 від 20.12.2017 та 01.02.2018 відповідають вимогам, встановленим статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та містять прохання надати короткий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" з переліком документів, необхідних для його виконання.

За результатами розгляду вказаних листів, протягом п'яти робочих днів Міністерство юстиції України ні запитуваної інформації, ні вмотивованої відмови в задоволенні запитів, позивачу не надало, чим порушило вимоги ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Щодо листа Міністерства юстиції України від 25.01.2018 № 2748/К-32101/5.2.1 суд зазначає, що цей лист не містить короткого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" та переліку документів, необхідних для виконання цього рішення, у зв'язку із чим, є відповіддю не по суті запиту та, враховуючи положення ч. 2 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", вважається неправомірною відмовою у наданні інформації.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Міністерство юстиції України, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності своєї відмови у наданні запитуваної позивачем інформації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України при розгляді заяв ОСОБА_1 від 20.12.2017, від 01.02.2018 та зобов'язати відповідача направити на адресу ОСОБА_1 короткий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" та перелік документів, необхідний для виконання рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" у Департаменті державної виконавчої служби України.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) направити на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, гуртожиток, код НОМЕР_1) інформацію згідно запитів від 20.12.2017 та від 01.02.2018, а саме: короткий виклад рішення Європейського суду з прав людини "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" та перелік документів, необхідний для виконання рішення Європейського суду з прав людини "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE (Requеtes nos 46862/13 et al.)" у Департаменті державної виконавчої служби України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.04.2018.

Суддя С.М. Гелета