Справа № 816/1275/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1275/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2017 року Державна служба України з безпеки на транспорті /надалі - позивач/ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 /надалі - відповідач/ про стягнення плати за проїзд у розмірі 31087 грн. 92 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 01.02.2017 посадовими особами Управління Уктрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно-вагового контролю, автодорога М05 Одеса-Київ 450 км + 500 м., проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF, модель ТЕ 47 ХS, реєстраційний номер НОМЕР_1, із причепом марки Netam-Fruehauf, модель Vrio24 реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить відповідачу. За результатами проведення контролю складено акт №0150398 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2017, проведено розрахунок від 01.02.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано відповідачу плату за проїзд 1067,58 євро. Вказує, що незважаючи на те, що відповідно до пункту 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин, і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, у визначений термін ОСОБА_2 не сплатив плату за проїзд, визначену розрахунком до акту від 01.02.2017 № ВН0150398, що стало підставою для звернення до суду з даним позом.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2-3, 30/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі № 816/1275/17 за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 816/1610/17 за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку /а.с. 89-90/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 27 березня 2018 року /а.с. 105-106/.

Представник позивача у судове засідання 27 березня 2018 року не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання /а.с. 110/; надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника позивача ОСОБА_3 у щорічній основній відпустці /а.с. 111/.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 19 розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16 1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Згідно підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)": представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 1 та статті 131 2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, представляти інтереси позивача може як його керівник, так і представник.

На даний час інститутом представництва не обмежено кількості осіб, які можуть бути представниками юридичної особи.

У свою чергу, представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження його доводів про те, що довіреність на представництво інтересів позивача видана виключно ОСОБА_3

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, належних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав, а також враховуючи, що інститутом представництва на даний час не обмежено кількості осіб, які можуть бути представниками юридичної особи - суб'єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 27 березня 2018 року проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №816/1610/17 визнано протиправним та скасовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 01.02.2017 року за №ВН0150398.

Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.02.2017 співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу (тягача) - марки DAF модель TE 47 XS д.р.н. ВІ 1677 АХ, з причепом (напівпричепом) марки Netam-Fruehauf, модель Vrio24 д.р.н. ВІ7683ХХ, що належить ОСОБА_2, за кермом якого перебував ОСОБА_4, за результатами проведення якого встановлено, що загальна маса транспортного засобу та і навантаження на строєну ось перевищують нормативно-встановлені параметри, а саме: загальна маса 40,10 т. замість встановлених 40 т, навантаження на строєну вісь 24,24 т замість встановлених 22 т.

Так, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю складено акт серії № ВН 0150398 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2017 /а.с.41/ та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.02.2017 /а.с. 42/.

Також за результатами здійснення габаритно-вагового контролю 01.02.2017 складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № ВН0150398, яким платнику ОСОБА_5 (склад автопоїзду: DAF, ВІ1677АХ/ Netam-Fruehauf, ВІ7683ХХ) визначено плату за проїзд у розмірі 1067,58 євро /а.с. 43/.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_5 у добровільному порядку визначеної вказаним розрахунком від 01.02.2017 суми плати за проїзд, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. №103, встановлено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (надалі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Згідно пункту 27 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу (тягача) - марки DAF модель TE 47 XS д.р.н. ВІ 1677 АХ, з причепом (напівпричепом) марки Netam-Fruehauf, модель Vrio24 д.р.н. ВІ7683ХХ, що належить ОСОБА_2, за кермом якого перебував ОСОБА_4, складено акт серії №ВН 0150398 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2017 /а.с.41/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.02.2017 /а.с. 42/ та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 01.02.2017 № ВН0150398, яким платнику ОСОБА_5 (склад автопоїзду: DAF, ВІ1677АХ/ Netam-Fruehauf, ВІ7683ХХ) визначено плату за проїзд у розмірі 1067,58 євро /а.с. 43/.

ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати розрахунок №б/н плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 01.02.2017 року №ВН 0150398 складений Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 816/1610/17 в задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року у справі № 816/1610/17, яка набрала законної сили 11 січня 2018 року /а.с. 102-104/, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволено. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року по справі № 816/1610/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 01.02.2017 року за №ВН0150398. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (38443, Полтавська область, Решетиліввський район, село Лиман Перший) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1345 (одна тисяча триста сорок п`ять) грн.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, протиправність розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 01.02.2017 року за №ВН0150398, встановлена постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року у справі № 816/1610/17, яка набрала законної сили 11 січня 2018 року, що не підлягає доказуванню у даній справі.

Харківським апеляційним адміністративним судом у постанові від 11 січня 2018 року у справі № 816/1610/17, яка набрала законної сили 11 січня 2018 року, зазначено, що враховуючи відсутність на час складання акту перевірки та розрахунку плати за проїзд методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь ( осі) транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність на час виникнення спірних правовідносин правових підстав визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд за перевищенння вагових параметрів.

Таким чином, оскільки предметом даного позову є стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 31087 грн. 92 коп., що визначена ОСОБА_5 розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 01.02.2017 № ВН 0150398, а сам розрахунок плати за проїзд великовантажних та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 01.02.2017 №ВН0150398, яким платнику ОСОБА_5 (склад автопоїзду: DAF, ВІ1677АХ/ Netam-Fruehauf, ВІ7683ХХ) визначено плату за проїзд у розмірі 1067,58 Євро /а.с. 43/ визнано протиправним та скасовано постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року у справі № 816/1610/17, яка набрала законної сили 11 січня 2018 року, позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд у розмірі 31087 грн. 92 коп., - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 38443, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3) про стягнення плати за проїзд - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 06 квітня 2018 року.

Суддя С.С. Сич