Справа № 804/5763/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2018 рокусправа № 804/5763/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року (суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА»

третя особа Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» у банках, що обслуговують такого платника податків, податковий борг у розмірі 107730,72 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач перебуває на обліку у Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра.

Як зазначає позивач, ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» має податковий борг у загальній сумі 107730,72 грн., зокрема, з податку на житлову нерухомість за самостійно задекларованими податковими зобов'язаннями по податковій декларації № від 28.01.2016 по термінах сплати до 29.04.16, до 29.07.16, до 29.10.16, до 29.01.17 в сумі по 685,34 грн. щоквартально у загальній сумі 2741,37 грн.; податковий борг по податку на нежитлову нерухомість по податковій декларації № від 20.02.2017 в сумі 1589,20 грн. по терміну сплати 29.04.2017, по податковій декларації № від 27.03.2017 в сумі 529,74 грн. по терміну сплати 29.04.2017. Крім того, у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань, відповідачу відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахована пеня у розмірі 102870,41 грн. У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу, податковим органом відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована податкова вимога № 6717-17 від 24.11.2016, яка була направлена відповідачеві, проте залишилась несплаченою у встановленому законом порядку.

Відповідач, в свою чергу, у письмових запереченнях на позов зазначив, що при заповненні податкової декларації № від 23.02.2015 було визначено помилково суму податку 60488,91 грн. замість 604,88 грн., у зв'язку з чим 25.02.2015 було подано уточнюючу декларацію № з виправленням помилки та податкову декларацію № від 29.03.2017 та зменшено податкове зобов'язання згідно з вимогами п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України. Фактично було сплачено податок в сумі 4559,10 грн. за платіжними дорученнями № 1625 від 30.12.2015 на суму 605,90 грн., № 2662 від 25.06.2015 на суму 605,90 грн., № 4596 від 29.04.2016 на суму 686,00 грн., № 257 від 01.12.2016 на суму 684,05 грн., № 5275 від 28.10.2016 на суму 685,35 грн., № 4934 від 29.07.2016 на суму 686,00 грн., № 3267 від 30.09.2015 на суму 605,90 грн., № 1307 від 31.03.2017 на суму 2118,94 грн., що відповідає сплаті всіх зобов'язань платника податків перед бюджетом. Оплата податкових зобов'язань за 2015-2016 роки здійснювалася платником податків своєчасно, а тому застосування до підприємства пені за несвоєчасну сплату податкового боргу є безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність податкового боргу спростовано відповідачем належними доказами. Зокрема, відповідачем подано податкові декларації зі сплати податку на житлову нерухомість у 2016 році № від 28.01.2016, у якій позивач самостійно визначив суми грошових зобов'язань поквартально по 685,34 грн. із термінами сплати 29.04.16, 29.07.16, 29.10.16, 29.01.17 на загальну суму 2741,37 грн., податкову декларацію з податку на нежитлову нерухомість за 2017 рік № від 20.02.2017 в сумі 1589,20 грн. по терміну сплати 29.04.2017, уточнюючу податкову декларацію № від 27.03.2017 в сумі 529,74 грн. по терміну сплати 29.04.2017. Суд також встановив, що вказані вище суми самостійно визначених грошових зобов'язань були сплачені відповідачем за платіжними дорученнями № 1625 від 30.12.2015 на суму 605,90 грн., № 2662 від 25.06.2015 на суму 605,90 грн., № 4596 від 29.04.2016 на суму 686,00 грн., № 257 від 01.12.2016 на суму 684,05 грн., № 5275 від 28.10.2016 на суму 685,35 грн., № 4934 від 29.07.2016 на суму 686,00 грн., № 3267 від 30.09.2015 на суму 605,90 грн., № 1307 від 31.03.2017 на суму 2118,94 грн., що підтверджується оригіналами наданих таких платіжних доручень.

Разом з тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що в інтегрованих картках платника податків за ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» станом на 07.07.2017 обліковується податковий борг в сумі 107730,72 грн., який складається з заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельних ділянок, сплаченими юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, і виник в результаті несплати у встановлені терміни грошових зобов'язань, нарахованих самостійно платником податків, та пені, нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України.

Судом апеляційної інстанції при дослідженні інтегрованих карток платника податків, які були витребувані від позивача, встановлено, що податковий борг ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» складається з несплачених узгоджених зобов'язань згідно з податковими деклараціями: від 28.01.2016 № по термінам сплати 29.04.2016, 29.07.2016, 29.10.2016, 29.01.2017 в сумі 685,35 грн; від 20.02.2016 № по терміну сплати 29.04.2016 в сумі 1589,20 грн.; від 20.02.2016 № по терміну сплати 29.04.2016 в сумі 529.74 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 102870,41 грн. по терміну сплати 29.03.2017.

Статтею 266 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік від 23.02.2015 № , згідно з якою обраховано податкове зобов'язання в сумі 241955,70 грн. (щоквартальна суму - 60488,93 грн.).

Також відповідачем 25.02.2015 було подано уточнюючу декларацію № , згідно з якою платником податків визначено збільшення податкового зобов'язання на суму 2423,53 грн. (щоквартально на 605,88 грн.).

Таким чином, загальна сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка мала б бути сплачена за 2015 рік відповідно до поданих відповідачем декларацій, склала 486334,23 грн. (щоквартальна сума - 61094,81 грн.), тоді як останнім сплачувалося щоквартально податкове зобов'язання у сумі 605,88 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, на які посилається суд першої інстанції.

Уточнюючу ж податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік № , в якій відкориговане зменшення податкового зобов'язання на суму 241955,71 грн. (щоквартальна сума - 60488,93 грн.), було подано відповідачем тільки 29.03.2017.

Статтею 54 Податкового кодексу України визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, станом на 29.03.2017 за відповідачем обліковувався податковий борг, на який податковим органом обґрунтовано нараховувалася пеня за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України, в сумі 102870,41 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції та доводів відповідача щодо неправомірного нарахування податковим органом пені у зв'язку з повною сплатою платником податків узгоджених зобов'язань, адже згідно з п. 129.9 ст. 129 ПК України у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що відповідні зміни до податкової декларації по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік були внесені відповідачем 29.03.2017, тобто з перевищенням 90 календарних днів граничного строку сплати грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що податковий орган діяв в межах наданих законом повноважень, обґрунтовано та правомірно.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини у справі, що мають значення для справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 804/5763/17 скасувати.

Позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» () податковий борг у розмірі 107730 (сто сім тисяч сімсот тридцять) грн. 72 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 05 квітня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 06 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров