Справа № 283/1370/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУД
УХВАЛА

05.04.2018 м. Київ
провадження К/9901/19850/18

справа № 283/1370/16-а

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Анцупової Т. О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 283/1370/16-а (К/800/2779/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 283/1370/16-а залишено без руху та надано заявнику п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме:

- зазначення рішення суду касаційної інстанції щодо якого подано заяву про його перегляд Верховним Судом України та які одні й ті самі норми процесуального права касаційний суд у двох чи більше судових рішеннях застосував неоднаково в подібних правовідносинах, наслідком чого стали відмінне правозастосування й ухвалення різних за змістом судових рішень;

- зазначення вимог особи, яка подає заяву, а саме яке рішення має за заявою ОСОБА_1 прийняти Верховний Суд України з урахуванням положень ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII (далі - Закон № 2136-VIII);

- надання копії ухвали Вищого адміністративного суду України про перегляд якої подано заяву та копій судових рішень, що підтверджують різне (відмінне) застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2018 року заявник надіслав уточнену заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України. До заяви додано копію постанови Малинського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року, ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року по справі № 283/1370/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 надав копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року (справа № К/800/55988/13), від 01 квітня 2015 року (справа № К/800/42740/13, К/800/62813/13), від 03 липня 2014 року (справа № К/9991/50415/12), від 18 вересня 2008 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права у подібних правовідносинах.

Як свідчать матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року, як на підставу для перегляду вказаного судового рішення заявник покликається на порушення судом касаційної інстанції норм процесуального права. Зокрема заявник вказує, що Вищий адміністративний суд України за його відсутності залишив без задоволення касаційну скаргу на рішення суддів першої та апеляційної інстанцій, у той час, як він просив розглянути справу у його присутності. Також ОСОБА_1 вказує, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року прийнята на підставі необґрунтованих висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, ані у первісно поданій заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року ані в наданій на усунення її недоліків уточненій заяві ОСОБА_1 не зазначено які одні й ті самі норми процесуального права касаційний суд у двох чи більше судових рішеннях застосував неоднаково в подібних правовідносинах, наслідком чого стали відмінне правозастосування й ухвалення різних за змістом судових рішень.

У той же час посилання заявника в уточненій заяві наданій на виконання ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2018 року на ст. 100, 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не можуть свідчити про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, оскільки ці статті містять норми матеріального права.

Також на виконання ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2018 року заявник не вказав вимог до Верховного Суду, а саме яке рішення має за його заявою прийняти Верховний Суд України з урахуванням положень ст. 243 КАС України в редакції Закону № 2136-VIII.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 239-2 КАС України в редакції Закону № 2136-VIII передбачено, що заява повертається заявнику, якщо її подано без додержання вимог ст. 239 та 239 - 1 цього Кодексу і заявник не усунув її недоліки протягом установленого строку.

Станом на 05 квітня 2018 року недоліки заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року повністю не усунуто, не вказано вимоги особи, яка подає заяву та норми процесуального права, які касаційний суд у двох чи більше судових рішеннях застосував неоднаково в подібних правовідносинах, наслідком чого стали відмінне правозастосування й ухвалення різних за змістом судових рішень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк недоліки заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року усунуто неповністю, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 239, 239-1, 239-2 КАС України в редакції Закону № 2136-VIII, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -

п о с т а н о в и в:

Повернути ОСОБА_1 заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 283/1370/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Анцупова