Справа № 753/3630/18
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3630/18
провадження № 2-а/753/237/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.

за участі секретаря судового засіданні - Степанишиної Г.А.

позивача - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №3 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліціїстаршого лейтенанта поліції Ковальчука Олександра Леонідовича, третя особа - Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До суду 27.02.2018р. звернувся ОСОБА_3 з позовом про визнання дій протиправними та про скасування постанови серії АР № 476392 від 17.02.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено штраф у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.02.2018р. інспектором національної поліції 3-ї роти 2-го батальйону ст. лейтенантом поліції Ковальчуком О.Л. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 476392. Як зазначено в оскаржуваній постанові, 17.02.2018р. о 23 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Cevrolet Aveo», д.р.н.НОМЕР_1 по вул. Дружби Народів в м. Києві, позивач проїхав світлофорний об'єкт на заборонений сигнал світлофора - червоний, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки постанова не містить доказів вини позивача, а він був позбавлений можливості вписати свідків, в порушення вимог ст.278-280 КУпАП не розглянув справу по суті, не ознайомив з правами передбаченими ст.268, 308, 309 КУпАП. Позивач вказує, що Ковальчук О.Л. порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи, а саме незаконно застосував спрощену процедуру та проігнорував порядок встановлений ст. 279 КпАП України.

Ухвалою суду від 06.03.2018р. відкрите провадження до участі в справі в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог на предмет спору залучений Департамент патрульної поліції.

В судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив задовольнити, пояснив, що вважає висновки зроблені поліцейським, безпідставними у зв'язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Під час руху зі швидкістю 60-65 км/год на відстані приблизно 50 метрів від перехрестя, він здійснив перестроювання в ліву смугу руху, та побачивши зелений миготливий сигнал світлофору, почав гальмувати, але через те, що дорожнє покриття було слизьким, оцінивши обстановку, продовжив рух далі. На час його виїзду з перехрестя на світлофорі вже увімкнувся жовтий сигнал, який у відповідності до п. 8.7.3 «ґ» забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Посилався на п. 8.11 ПДР яким встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Зважаючи на зазначену норму ПДР позивач продовжив рух у наміченому напрямку, після чого його зупинив поліцейський та повідомив, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, з чим позивач категорично не погодився.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. 22.03.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем 17.02.2018р., яке виразилось у проїзді на заборонений сигнал світлофору, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Після чого у присутності позивача було винесено Постанову, з якою надалі останній ознайомився та отримав її копію. Разом з тим, позивачу було повідомлено про порядок оскарження Постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП. Зазначено, що постанова прийнята законно, процедура відповідає вимогам законодавства, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник Департаменту патрульної поліції заперечувала проти задоволення позову, пославшись на відповідність дій поліцейського та складеної постанови вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.02.2018р. інспектором національної поліції 3-ї роти 2-го батальйону ст.лейтенантом поліції Ковальчуком О.Л. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 476392, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Як вбачається з даних зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_3 17.02.2018р. о 23 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Cevrolet Aveo», д.р.н.НОМЕР_1 по вул. Дружби Народів в м. Києві, проїхав світлофорний об'єкт на заборонений сигнал світлофора - червоний, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Судом встановлено, що позивач фактично не заперечує проти допущення ним вказаних вище порушень Правил дорожнього руху України, однак обґрунтовує таку поведінку виконанням п.8.11 ПДР України та наголошує про порушення відповідачем порядку розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та прийняття спірної постанови.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не погоджується з посиланням позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід зазначити, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015року № 596-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, тому посилання позивача щодо процедури розгляду справи спростовані.

Також позивач зазначає, що відповідачем було проігноровано вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Але відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року. П.6) ч.2 ст. 33 доповнили словами "крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі". Тобто при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються положення ч.2 ст 33 КУпАП, а саме характер вчиненого правопорушення , особа порушника, ступінь його вини , майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П.8.11 Правил дорожнього руху передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до 8.7.3. Правил дорожнього руху п. в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; … ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; … е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що він продовжив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора на виконання п.8.11 ПДР, позивач бачив зелений миготливий сигнал світлофора завчасно, ніяких перешкод для здійснення гальмування не було, а тому мав здійснити зупинку транспортного засобу згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху, без застосування екстреного гальмування. Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Тому обов'язком водія є обирати безпечну швидкість враховуючи дорожню обстановку.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором патрульної поліції постанови серії АР № 476392 від 17.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України з порушеннями та невідповідності до чинного законодавства України.

Натомість суд приходить до переконливого висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 476392 від 17.02.2018 року винесена інспектором патрульної поліції на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

За таких обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст. 9, 23, 30, ч.2 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії АР № 476392 від 17.02.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено штраф у розмірі 425 грн. залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора роти №3 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ковальчука Олександра Леонідовича (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.9), третя особа - Департамент патрульної поліції (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.