Справа № 807/1294/17
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2018 рокум. Ужгород№ 807/1294/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

суддів: Маєцька Н.Д., Плеханова З.Б.,

при секретарі судового засідання - Гулай М.В.

за участі:

представника позивача - Пшеницької Г.В.;

представник відповідача-1: не з'явився;

представників відповідача-2: ОСОБА_2., ОСОБА_3;

представника третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Виноградівської міської ради до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області; Фермерського господарства "Колос", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення та визнання нечинним запису, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2017 року позивач Виноградівська міська рада звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області; Фермерського господарства "Колос" в якій просить : 2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №331 від 26.06.2000 р. в частині п.п. 1.1. п.1, а саме: "1. Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство "Колос" Керівник: ОСОБА_3, місцезнаходження: 90300, м.Виноградів, вул.Тюльпанів, 48/1". 3. Визнати нечинним та скасувати запис про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000755 від 26.06.2000 року про проведення державної реєстрації Селянського (фермерського господарства) "Колос". 4. Визнати недійсним пункт 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"". 5. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 р. вказану позовну заяву було залишено без розгляду з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 р. ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 р. було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно даної ухвали зазначено, що суд першої інстанції не дослідив коли саме виникли підстави, що змусили позивача звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача позовні вимоги підтримала повністю. В судовому засіданні пояснила, що про оскаржуване розпорядження голови Виноградівської РДА позивач знав значно раніше, оскільки такі документи відповідач-2 неодноразово додавав до матеріалів судових справ, проте існування таких документів не порушувало прав позивача. Порушення прав позивача виникло лише тоді, коли відповідач-2 ФГ «Колос» почав претендувати на майно Виноградівської міської ради, а саме з того часу, коли ФГ «Колос» звернулося із адміністративним позовом про скасування рішення Виноградівської міської ради від 21.03.2001 р. «Про інвентаризацію земель КСГП « 8 березня», тобто право на звернення до суду у позивача виникло із серпня 2017 року - з дати винесення ухвали Виноградівського районного суду про відкриття провадження. Про недотримання законодавства в момент реєстрації відповідача-2 як правонаступника УСГП « 8 березня» позивач дізнався лише тоді, коли позивач отримав відомості про матеріали реєстраційної справи відповідача-2, а саме 21.08.2017 р. із відповіді Виноградівської РДА.

Представник позивача та третьої особи вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на те, що Виноградівська міська рада звернулася до Виноградівської районної державної адміністрації із запитом про надання копій документів, які підтверджують той факт, що ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8- березня».

У відповідь Виноградівська РДА зазначила, що в реєстраційній справі Фермерського господарство «Колос» (ідентифікаційний код 03747509) наявний лише документ, що засвідчує внесення плати за державну реєстрацію новоствореної особи СФГ «Колос».

Згідно відповіді на запит відділу статистики у Виноградівському районі від 12.09.2017 р. вбачається, що на облік з ідентифікаційним кодом квітня 1994 року взято Радгосп « 8 березня».

Відповідно до п.1.1. Статуту Відповідач 2 «Фермерське господарство «КОЛОС», яке надалі називається «Господарство», є самостійним господарюючим суб'єктом, який створений у відповідності із Законом України «Про селянське (фермерське) господарство» і являється правонаступником КСГП « 8-Березня».

Позивач вважає, що відповідачем-2 було недотримано процедуру створення селянського (фермерського) господарства. Зокрема право на створення селянського (фермерського) господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг18 - річного віку, виявив таке бажання, має документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, та пройшов конкурсний відбір (ст. 4 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» у редакції, чинній на момент створення ФГ «Колос»).

За інформацією Виноградівської районної державної адміністрації (відповідь на адвокатський запит від 03.10.2017 року), на яку покладався обов'язок по реєстрації та проведенню конкурсного відбору, відсутнє рішення про утворення, склад районної конкурсної комісії, яка проводила конкурсний відбір бажаючих створити селянське (фермерське) господарство за період з 01.01.1996 р. по 31.12.2000 року. Також відсутня інформація про осіб, які виявили бажання створити селянське (фермерське) господарство та пройшли конкурсний відбір за період з 01.01.1998 р. по 31.12.2000 року.

Статтями 5-8 згаданого вище Закону передбачено порядок надання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства.

Стаття 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» передбачає порядок реєстрації селянського (фермерського) господарства: «Після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Для державної реєстрації селянського (фермерського) господарства до відповідної Ради народних депутатів подається заява, статут, якщо це необхідно для створюваної організаційної форми підприємництва, список осіб, які виявили бажання створити його (із зазначенням прізвища, імені та по батькові голови), і документ про внесення плати за державну реєстрацію».

Згідно п. 3 Положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №70, в редакції, чинній на момент реєстрації відповідача- 2 :

«Для державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи власник (власники), уповноважений ним (ними) орган чи особа (заявник) особисто або поштою (рекомендованим листом) подають до органу державної реєстрації:

а) установчі документи в повному обсязі для створюваної організаційно-правової форми суб'єкта підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства: рішення власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу про створення юридичної особи (крім приватного підприємства). Якщо власників або уповноважених ними органів два і більше, таким рішенням є установчий договір, а також протокол установчих зборів (конференції) у випадках, передбачених законом; статут, якщо відповідно до законодавства це необхідно для створюваної організаційно-правової форми суб'єкта підприємницької діяльності;

б) реєстраційну картку встановленого зразка, яка є одночасно заявою про державну реєстрацію (додаток і до цього Положення);

в) документ, що засвідчує внесення плати за державну реєстрацію;

г) документ, що засвідчує сплату власником (власниками) внеску до статутного фонду суб'єкта підприємницької діяльності в розмірі, передбаченому законом.»

За наявності всіх документів, зазначених у цьому Положенні, орган державної реєстрації зобов'язаний протягом не більше п'яти робочих днів з дня їх надходження внести дані реєстраційної картки до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності (автоматизованої системи збирання, накопичення, обробки та оперативного надання інформації про суб'єкти підприємницької діяльності) та видати свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка з проставленим ідентифікаційним кодом юридичної особи (додаток 3 до цього Положення), який надається органу державної реєстрації органом державної статистики, або з ідентифікаційним номером фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів (додаток 4 до цього Положення).

Натомість, керівник фермерського господарства «Колос» конкурсний відбір не проходив. Окрім того, новоствореному селянському (фермерському) господарству «Колос» не був присвоєний новий ідентифікаційний код юридичної особи, а вказаний код особи КСГП « 8 Березня». Також, як вбачається із відповіді Виноградівської районної державної адміністрації на адвокатський запит від 03.10.2017 року, ОСОБА_3 не отримував земельної ділянки для ведення фермерського господарства, договору оренди не укладав, саме тому, державний реєстратор Виноградівської районної державної адміністрації не мав права здійснювати державну реєстрацію Селянського (фермерського) господарства «Колос».

Окрім того, в матеріалах реєстраційної справи наявні копії державних актів на право власності. Дані державні акти видані, зокрема на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_6, дві з яких розташовані на території Дротинської сільської ради та одна - на території Виноградівської міської ради. Проте, в матеріалах реєстраційної справи відсутні заяви цих осіб про створення ними Селянського (фермерського) господарства «Колос», відсутні рішення про створення господарства за участі цих осіб та відсутні заяви про вступ до селянського (фермерського) господарства. Таким чином, державний реєстратор Виноградівської районної державної адміністрації не мав права здійснювати державну реєстрацію Селянського (фермерського) господарства «Колос» оскільки відсутні установчі документи - рішення про створення, а подані установчі документи не відповідали вимогам чинного на той момент законодавства.

Для здійснення державної реєстрації юридичної особи подається, зокрема, рішення власника про створення юридичної особи.

Згідно відповіді Виноградівська районна державна адміністрація надала копію внутрішнього опису документів реєстраційної справи ФГ «Колос» в якій відсутнє будь-яке рішення про створення Селянського (фермерського) господарства «Колос».

Про відсутність рішення про створення відповідача також свідчить те, що на першій сторінці Статуту відсутня інформація про дату та номер рішення, яким затверджено даний Статут, а лише зазначається: «Затверджено головою фермерського господарства ОСОБА_3».

Скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності юридичної особи здійснюється органом державної реєстрації за заявою власника (власників) або уповноваженого ним (ними) органів, а також на підставі рішення арбітражного суду у разі, зокрема, визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству, установчих документів (п.33 Положення).

Оскільки установчі документи не відповідають вимогам чинного законодавства, то державна реєстрація Селянського (фермерського) господарства «Колос», далі реорганізованого в фермерське господарство «Колос» має бути скасована.

Також позивач зазначив, що у матеріалах реєстраційної справи відсутній будь-який протокол про зміну організаційно-правової форми КСГП « 8-березня» та визнання правонаступником СФГ «Колос». Таким чином, відповідач-2 не мав права зазначати у своєму Статуті, що він є правонаступником. Стаття 23 згаданого закону зазначає, що тільки вищий орган самоврядування -загальні збори, або збори уповноважених, приймають рішення про реорганізацію та ліквідацію підприємства. Порядок ліквідації та реорганізації підприємства визначається ст. 31 ЗУ «Про колективні сільськогосподарські підприємства». Матеріали реєстраційної справи, яка була розпочата при реєстрації КСГП « 8 березня» 15.11.1996 року не містять рішення про зняття з реєстрації такого підприємства. Також матеріали реєстраційної справи не містять жодних документів, з яких би вбачалося, що КСГП « 8-березня» здійснило зміну організаційно-правової форми та назви на СФГ «Колос». Також відсутній і роздільний акт (баланс), яким би майно передавалося новоствореному фермерському господарству Колос». Більше того, реєстраційна справа не містить ні оригіналу, ні копії протоколу №7. Згідно довідки, виданої Управлінням сільського господарства і продовольства після розпаювання КСГП « 8-ме березня» при організації фермерського господарства «Колос» передаточного балансу не складали.

Представник позивача зазначила, що аналіз вищевказаних фактів в сукупності свідчить про те, що новостворене селянське (фермерське) господарство «Колос» є новоутвореною юридичною особою та не є правонаступником КСГП « 8 березня».

Порядком державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою МУ від 25.05.1998 р. № 740 (далі Порядок) визначено порядок перереєстрації суб'єктів підприємницької діяльності: «у разі зміни назви, організаційно-правової форми суб'єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб'єкт підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов'язаний подати документи для перереєстрації з підтвердженням опублікування інформації про зміни у друкованих засобах масової інформації. Перереєстрація суб'єктів підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його державної реєстрації.»

Жодних документів, яких вимагає п. 20 Порядку в матеріалах реєстраційної справи немає.

Як вказав представник позивача, навіть якщо припустити, що виписки з протоколу є достовірними, то при прийняті зазначених рішень КСГП « 8 березня» не дотрималось процедури проведення загальних зборів, передбаченої чинним на той момент законодавством та Статутом. Вирішення питання про ліквідацію належить найвищому органу правління - загальним зборам або зборам уповноважених. Протокол №7 нібито прийнятий зборами уповноважених, з яких загальна кількість уповноважених109 осіб, присутніх - 72 особи. Однак, згідно копії Статуту КСГП « 8 березня» (п.11.2,) - Вищим органом управління підприємством є Загальні збори. З копії вбачається рукописний допис «збори уповноважених». Проте відсутні жодні відмітки, що допис «збори уповноважених» затверджено в редакції Статуту та відсутні підписи секретаря та голови зборів поряд, які б засвідчували правомірність такого підпису. Також матеріали реєстраційної справи, заведеної на КСГП « 8 березня» не містять протоколу про внесення змін до Статуту чи затвердження його в новій редакції де б збори уповноважених вказувались як вищий орган управління КСГП « 8 березня». Таким чином, рішення про ліквідацію чи правонаступництво мали приймати загальні збори КСГП « 8 березня». Про це також чітко вказується в п.11.3 статуту, щодо повноважень загальних зборів належить: «прийняття рішення про ліквідацію і реорганізацію/ злиття, злиття, поділ, приєднання, виділення, перетворення підприємства». Статутом КСГП « 8 березня» не передбачено прийняття рішення про правонаступництво чи ліквідацію зборами уповноважених. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, відповідач-2 не мав права зазначати у п. 1.1. Статуту «...являється правонаступником КСГП « 8-Березня».

Представник позивача також зазначила, щодо відсутності преюдиційних обставин на які покликається відповідач-2, зокрема те, що різними судовими рішеннями різних інстанцій встановлено факт, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСГП « 8 березня», оскілки дані твердження, викладені судом у мотивувальних частинах судових рішень. У жодній із судових справ не було предметом спору факт правонаступництва. Зокрема нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування. Проте, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Тому не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в тотожних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового співвідповідача. Вказані відповідачем-2 рішення, не є рішеннями у тотожних за фабулою справах.

Відповідач-1 явку уповноважених представників в судові засідання не забезпечив.

Представники відповідача-2 проти позову заперечили, вказавши наступне. Відповідно до вимог статті 99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюємося шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до вимог ч.3 ст.6 КАСУ суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією України та законами України.

Так, згідно ст.19 Конституції України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культур чого розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Главою 1, 2, 3 Розділу II Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено організаційно-правова основа місцевого самоврядування.

Так, п.30 ст.25 даного розділу Закону передбачає загальну компетенцію міської ради у прийнятті рішень щодо, між іншим, створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади, реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності, п.33 вирішення відповідно до законодавства питань про створення підприємствами комунальної власності спільних підприємств, у тому числі з іноземними інвестиціями.

Відповідно до ст.38 цього ж Закону, передбачено повноваження органів місцевого самоврядування щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян

П.4 передбачає звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Стаття 42. цього ж закону передбачає повноваження сільського, селищного, міського голови. П.15 звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

З аналізу вищевказаних норм законодавства України, ФГ «Колос» вважає, що оскаржуваним розпорядженням голови Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000 р. жодним чином не обмежують права та інтереси територіальної громади м. Виноградів, а також Виноградівської міської ради їх органів та посадових осіб місцевого самоврядування, оскільки ні КСГП « 8 Березня» /колективна форма власності/ ні ФГ «Колос» /приватна форма власності/, не перебували в комунальній власності і не були спільними підприємствами з комунальними підприємствами Виноградівської міської ради станом на 26.06.2000 року і по теперішній час, ніякі права Виноградівської міської ради не порушено в результаті створення ФГ «Колос» як правонаступника КСГП « 8 Березня», а тим більше прийняття розпорядження Виноградівською районною державною адміністрацією №331 від 26.06.2000року.

За час діяльності ФГ «Колос» з 26.06.2000 року Виноградівській міській раді було достовірно відомо про те, що саме ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня», про проведення державної реєстрації ФГ «Колос» у відповідності до вимог законодавства, що діяло станом на 26.06.2000року.

Починаючи з дня створення ФГ «Колос» неодноразово звертався на адресу Виноградівської міської ради із зверненнями в текстах яких чітко зазначалося, що ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня» , до заяв завжди додавалася копія свідоцтва про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, статуту ФГ «Колос» в якому в п. 1.1 зазначається : «Фермерське господарство Колос», яке надалі називається «Господарство», є самостійним господарюючим суб'єктом, який створений у відповідності з Законом України «Про селянське (фермерське) господарство» і являється правонаступником КСГП « 8 Березня». На титульній сторінці статуту ФГ «Колос» наявний запис: «зареєстровано розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрацій №331 від 26.06.2000року», та затверджено головою фермерського господарства ОСОБА_3

Крім того, 15.02.2012року на адресу міського голови м. Виноградів, при зверненні, надавалися копії рішення Виноградівського районного суду від 20.05.2003 року, ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 13.11.2003 року, ухвалу Верховного суду України від 29.03.2006 року по цивільній справі №2-303/03, в яких судом встановлено та визнано, що ФГ Колос» відповідно до протоколу №7 загальних зборів /зборів уповноважених/ КСГП « 8 Березня» від 30.12.1998року є єдиним правонаступником КСГП « 8 Березня» і йому передано залишки нерозпайованого майна.

За період з грудня 2011 року і по теперішній час Виноградівська міська рада та ФГ «Колос» були сторонами по багатьох цивільних та адміністративних справах в різних судах. Зокрема, Виноградівський районний суд адміністративна справа №2а-4961/11 від 19.12.2011 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради, КП Виноградівське РБТІ про зобов'язання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно; Господарський суд Закарпатської області справа №5008/37/2012 від 18.01.2012 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради третя особа Виноградівське РБТІ про визнання права власності на нерухоме майно; Виноградівський районний суд цивільна справа №703/4114/12 від 03.10.2012 року за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнання права власності на частки будинку АДРЕСА_1; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/1205/13ц від 16.04.2013 року за позовом ОСОБА_7 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнання права власності на квартиру будинку АДРЕСА_1; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/2379/13ц від 16.04.2013 року за позовом ОСОБА_7 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнаная і.рава власності на квартиру будинку АДРЕСА_1; Господарський суд Закарпатської області справа №907/1284/15 від 30.12.2015 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/3707/15ц від 30.12.2015 року за заявою Виноградівської міської ради заінтересована особа Виноградівське районне управління юстиції та ФГ «Колос» про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади м.Виноградів.; Виноградівський районний суд адміністративна справа №299/1008/16а від 21.07.2016 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання до вчинення певних дій прийняття рішення; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/1923/16ц від 25.07.2016 року за позовом ОСОБА_7 треті особи на боці позивача ОСОБА_8, ОСОБА_10 до Виноградівської міської ради та ФГ «Колос» третя особа на боці відповідача Виноградівська РДА про зобов'язання вчинити дії з передачі майна у комунальну власність; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/3439/16ц від 23.12.2016 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради та ОСОБА_11 про визнання недійсним та скасування рішення Виноградівської міської ради та визнання права власності на земельну ділянку; Виноградівський районний суд адміністративна справа №299/3643/16а від 03.01.2017 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання до вчинення певних дій прийняття рішення.

В матеріалах всіх цих справ зазначено, що ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня», створене 26.06.2000року на підставі рішення загальних зборів зборів уповноважених протокол №7 від 30.12.1998року, зареєстровано на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА № 331 від 26.06.2000року , до матеріалів справ додано копію статуту ФГ «Колос», свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ФГ «Колос» та листи Виноградівської державної адміністрації №31-9248 від 02.02.2012року, 11-12/211 від 17.08.2006, 0370/550 від 24.02.2016, лист Виноградівського районного управління юстиції Міністерства юстиції України №01-09/24 від 09.02.2016, відділу державної реєстрації юридичних осіб Виноградівського районного управління юстиції №09-11/583 від 01.08.2015року.

В мотивувальних частинах судових рішень по цивільних справах, стороною по яких була Виноградівська міська рада суд встановлював, що ФГ «Колос є правонаступником КСГП « 8 Березня».

Рішення Виноградівського суду від 20.05.2003 року по цивільній справі №2-303/03 « Протокол №7 загальних зборів КСГП « 8 Березня» від 30.12.1998року вирішено п.1 передати майнові підприємствам правонаступникам. Згідно п.1.1. Статуту ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня». Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ФГ «Колос є єдиним правонаступником КСГП « 8 Березня».

Крім того, при розгляді Виноградівським районним судом цивільної справи №703/4114/12 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Виноградівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на будинок, саме представник Виноградівської міської ради заявила суду клопотання про залучення в якості третьої особи ФГ «Колос» з підстав правонаступництва ФГ «Колос» за КСГП «8 Березня». По цій же справі ФГ «Колос» також подало заяву про вступ в розгляд справи в якості третьої особи. До заяви було додано статут ФГ «Колос», Свідоцтво про реєстрацію юридичної особи ФГ «Колос» та-' лист голови Виноградівської РДА №01-9/248 від 06.02.2012року в якому чітко зазначено етапи реформування Радгоспу « 8 Березня» в КСГП « 8 Березня» та у ФГ «Колос» із, зазначенням розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року.

В подальшому при зверненні ФГ «Колос» до Господарського суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, /ухвала про порушення провадження у справі 907/1284/15 від 30.12.2015року/ в своїй позовній заяві ФГ «Колос» чітко зазначало : «ФГ «Колос» м.Виноградів с правонаступником КСГП « 8 Березня» м.Виноградів і створено 26.06.2000року /п. 1.1. статуту ФГ «Колос» затвердженого розпорядженням голови Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року.»

Вперше Виноградівська міська рада заявила про виникнення у неї підстав вважати що ФГ «Колос» не є правонаступником КСГП « 8 Березня» та про сумніви щодо законності набуття ФГ «Колос» статусу правонаступника КСГП « 8 Березня» та законності розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року в своєму запереченні №02-21/1518 від 16.08.16 року, поданому Виноградівському районному суду при розгляді адміністративного позову ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання Виноградівську міську раду надати згоду на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки для ФГ «Колос» /ухвала Виноградівського районного суду від 21.07.2016року про відкриття провадження в справі/.

Представник відповідача-2 зазначив, що Виноградівська міська рада пропустила строк звернення до суду із позовними вимогами зазначеними в позовній заяві від 09.10.2017 року, оскільки такі виникли щонайменше початку подання заперечення №02-21/1518 від 16.08.2016 року, поданому Виноградівському районному суду при розгляді адміністративного позову ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання Виноградівську міську раду надати згоду на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки для ФГ «Колос» /ухвала Виноградівського районного суду від 21.07.2016року про відкриття провадження в справі/. А в загальному, якщо Виноградівська міська рада вважала, як це зазначено в позовній заяві від 09.10.2017року, що після ліквідації колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» майно, яке не було розпайоване під час ліквідації членами підприємства перейшло у власність територіальної громади м. Виноградів, яку представляє Виноградівська міська рада.», то підстави, що давали Виноградівській міській раді право на пред'явлення позову до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовними вимогами зазначеними в позовній заяві від 09.10.2017року виникли з моменту винесення розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року, оскільки про існування даного розпорядження та про передаточні документи передачі майна та земельних ресурсів від 26.06.2000року Виноградівській міській раді було відомо з 2000року, оскільки в кожному зверненні ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради в додатках додавалися копії статуту ФГ «Колос», свідоцтва про реєстрацію юридичної особи та копії передаточних актів на майно.

Окрім цього, представники відповідача-2 вказали, що відповідачем-1 - Виноградівською РДА при винесення оскаржуваного розпорядження №331 від 26.06.2000 р. не було допущено порушення вимог законодавства при реєстрації статуту ФГ «Колос».

ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня». Створене ФГ «Колос» шляхом реорганізації перетворення КСГП « 8 Березня» у ФГ «Колос» за рішенням загальних зборів уповноважених КСГП « 8 Березня» протокол №7 від 30.12.1998року.

Указом Президента України №720/95 від 8.08.1995року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» було розпочато земельну реформу у сфері сільськогосподарського виробництва.

В подальшому на підставі Указу Президента України №1529/99 від 03.12.1999року п.1 пп. а було здійснено реформування колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно, шляхом створення на їх основі приватних /приватно-орендних/ підприємств, селянських /фермерських/ господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності. Це право гарантується ч.2 ст.14 Конституції України не може бути обмежене рішенням загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» /в редакції станом на 1998-2000роки/: Реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Відповідно до Статуту КСГП « 8 Березня», зокрема п. 13.1 ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення) перетворення підприємства проводиться рішенням загальних зборів його членів (зборів уповноважених) чи за рішенням чуду або арбітражного суду. П.13.3 підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. П.13.6. при реорганізації одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Відповідно до вимог ст.37 ЦК УРСР 1963року в редакції станом на 1998-2000роки/ юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації /злиття, поділу або приєднання/. При злитті і поділі юридичних осіб майно /права і обов'язки/ переходять до нововиниклих юридичних осіб.

23 лютого 1999року в зв'язку з реорганізацією перетворенням КСГП « 8 Березня» засобах масової інформації було опубліковано оголошення в газеті «Новини Виноградівщини №15 /6890/ від 23.02.1999року такого змісту: «у зв'язку з реорганізацією КСГП « 8 Березня» рішенням зборів уповноважених від 30.12.1998року господарство ліквідовується. Всі претензії щодо кредиторської заборгованості приймаються протягом місяця з дня опублікування цього оголошення. Адреса м. Виноградів вул. Станційна, 37.

Відповідно до вимог Положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №740 від 25 травня 1998року чинна на момент перереєстрації КСГП « 8 Березня» у ФГ «Колос», ФГ «Колос» було подано усі необхідні, передбачені вказаною Постановою документи. Органу реєстрації забороняється вимагати від суб'єкта підприємницької діяльності документи, не передбачені цим Положенням.

При проведенні перереєстрації КСГП « 8 Березня» у ФГ «Колос» в реєстраційний відділ Виноградівської РДА було надано всі необхідні документи передбачені п.20, 21 та п.З вищезазначеного положення та проведено відповідну оплату.

У зв'язку з тим, що ФГ «Колос» правонаступник КСГП « 8 Березня», відповідно до вимог вищезазначеного положення за ним збережено ідентифікаційний код 03747509, який 18.04.1994 року було присвоєно Радгоспу « 8 Березня», в подальшому 06.11.1996року було збережено за КСГП « 8 Березня», а в подальшому 26.06.2000року було збережено за ФГ «Колос».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про підприємництво», ст.9 «Про селянське (фермерське) господарство» та п.З, 20 Положення про порядок державної реєстрації суб»єктів підприємницької діяльності затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998року Виноградівська районна державна адміністрація прийняла розпорядження №331 від 26.06.2000року про реєстрацію фермерського господарства «Колос» ідентифікаційний код 03747509 з організаційно правовою формою фермерське (селянське) господарство реєстраційна справа №22105981Ю0010123 про що зроблено запис в журналі реєстраційних справ від 23.06.2000. Відповідно до довідки державної податкової інспекції у Виноградівському районі №3391 від 30.06.2000року. селянсько-фермерське господарство «Колос» ЄДРПОУ №03747509 м. Виноградів вул. Тюльпанів 48/1 взято на облік, як платника податків від 01.01.1995року у ДПІ у Виноградівському районі, перереєстрація 30.06.2000року.

Саме ФГ «Колос», як правонаступник КСГП « 8 Березня», провів передачу документів діяльності Радгоспу « 8 Березня» та КСГП « 8 Березня» за період до 1999року в архівний відділ Виноградівської РДА про що свідчить відповідь Виноградівської РДА №03-22/2371 від 26.10.2017року. Вищевикладене підтверджує дійсність перереєстрації КСГП « 8 Березня» у ФГ «Колос» у відповідності до діючого на той час законодавства.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Вказаний адміністративний позов був поданий до Закарпатського окружного адміністративного суду 10 жовтня 2017 року.

Як вбачається із матеріалів адміністративного позову, позивач вказує на те, що про наявність підстав звернення до суду Виноградівська міська рада дізналася лише після отримання відповіді на запит від 21 серпня 2017 року (т.1 а.с.15-16), та звернення з позовом відповідача-2 про визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2001 р. «Про інвентаризацію земель», провадження по якій відкрито 23.08.2017 р. Виноградівським районним судом Закарпатської області. (т.1 а.с.71), а відтак, вважає що строки звернення до адміністративного суду ним не пропущено (т.1 а.с.9).

Разом з тим, вивчивши матеріали справи та враховуючи ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 р., колегія суддів Закарпатського окружного адміністративного суду приходить до висновку про пропуск позивачем строків звернення до суду виходячи із наступного.

Враховуючи, що даний адміністративний позов було подано до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 03.10.2017 р. (Закон України №2147-VIII), правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення з даним позовом до суду).

Відповідно до вимог статті 99 КАСУ ( в редакції чинній на час звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач обґрунтовує відсутність пропуску звернення до суду з даною позовною заявою з тих мотивів, що йому стало відомо про наявність підстав звернення з даним позовом із відповіді на адвокатський запит 21.08.2017 р. та у зв'язку із поданням позову ФГ «Колос» позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2011 р. «Про інвентаризацію земель КСГП « 8 березня», провадження по якій відкрите Виноградівським районним судом 23.08.2017 р.

Суд відхиляє твердження позивача про відсутність пропуску строку звернення з даним позовом до суду, виходячи із наступного.

Як вбачається із пояснень позивача, про існування оскаржуваного розпорядження від 26.06.2000 р. голови Виноградівської РДА та Статуту ФГ «Колос» їм було відомо «значно раніше», оскільки такі документи відповідач-2 неодноразово додавав до матеріалів справ, в яких стороною виступала Виноградівська міська рад (т.3 а.с.14).

Позивач мотивує відсутність пропуску строку звернення до суду (відсутність пропуску строку) тим, що їм про порушення їх (позивача) права стало відомо тільки тоді, коли відповідач-2 - ФГ «Колос» звернувся із позовом про скасування рішення Виноградівської міської ради від 21.03.2001 р. «Про інвентаризацію земель КСГП « 8 березня», тобто право на звернення до суду у позивача виникло із серпня 2017 року - з дати винесення ухвали Виноградівського районного суду про відкриття провадження та отримання відповіді від 21.08.2017 р. на адвокатський запит представника позивача. Про недотримання законодавства в момент реєстрації відповідача-2 як правонаступника УСГП « 8 березня» позивач дізнався лише тоді, коли позивач отримав відомості про матеріали реєстраційної справи відповідача-2, а саме 21.08.2017 р. із відповіді Виноградівської РДА.

Разом з тим такі твердження позивача спростовуються матеріалами справи.

Так, зокрема, з грудня 2011 року і по теперішній час Виноградівська міська рада та ФГ «Колос» були сторонами по багатьох цивільних та адміністративних справах в різних судах. Зокрема, Виноградівський районний суд адміністративна справа №2а-4961/11 від 19.12.2011 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради, КП Виноградівське РБТІ про зобов'язання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно; Господарський суд Закарпатської області справа №5008/37/2012 від 18.01.2012 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради третя особа Виноградівське РБТІ про визнання права власності на нерухоме майно; Виноградівський районний суд цивільна справа №703/4114/12 від 03.10.2012 року за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнання права власності на частки будинку АДРЕСА_1; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/1205/13ц від 16.04.2013 року за позовом ОСОБА_7 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнання права власності на квартиру будинку АДРЕСА_1; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/2379/13ц від 16.04.2013 року за позовом ОСОБА_7 до Виноградівської міської ради та третя особа ФГ «Колос» про визнаная і.рава власності на квартиру будинку АДРЕСА_1; Господарський суд Закарпатської області справа №907/1284/15 від 30.12.2015 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/3707/15ц від 30.12.2015 року за заявою Виноградівської міської ради заінтересована особа Виноградівське районне управління юстиції та ФГ «Колос» про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади м.Виноградів.; Виноградівський районний суд адміністративна справа №299/1008/16а від 21.07.2016 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання до вчинення певних дій прийняття рішення; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/1923/16ц від 25.07.2016 року за позовом ОСОБА_7 треті особи на боці позивача ОСОБА_8, ОСОБА_10 до Виноградівської міської ради та ФГ «Колос» третя особа на боці відповідача Виноградівська РДА про зобов'язання вчинити дії з передачі майна у комунальну власність; Виноградівський районний суд цивільна справа №299/3439/16ц від 23.12.2016 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради та ОСОБА_11 про визнання недійсним та скасування рішення Виноградівської міської ради та визнання права власності на земельну ділянку; Виноградівський районний суд адміністративна справа №299/3643/16а від 03.01.2017 року за позовом ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання до вчинення певних дій прийняття рішення.

В матеріалах всіх цих справ зазначено, що ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня», створене 26.06.2000року на підставі рішення загальних зборів уповноважених протокол №7 від 30.12.1998року, зареєстровано на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА № 331 від 26.06.2000року , до матеріалів справ додано копію статуту ФГ «Колос», свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ФГ «Колос» та листи Виноградівської державної адміністрації №31-9248 від 02.02.2012року, 11-12/211 від 17.08.2006, 0370/550 від 24.02.2016, лист Виноградівського районного управління юстиції Міністерства юстиції України №01-09/24 від 09.02.2016, відділу державної реєстрації юридичних осіб Виноградівського районного управління юстиції №09-11/583 від 01.08.2015року.

В мотивувальних частинах судових рішень по цивільних справах, стороною по яких була Виноградівська міська рада суд встановлював, що ФГ «Колос є правонаступником КСГП « 8 Березня».

Рішення Виноградівського суду від 20.05.2003 року по цивільній справі №2-303/03 « Протокол №7 загальних зборів КСГП « 8 Березня» від 30.12.1998року вирішено п.1 передати майнові підприємствам правонаступникам. Згідно п.1.1. Статуту ФГ «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня». Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ФГ «Колос є єдиним правонаступником КСГП « 8 Березня».

Крім того, при розгляді Виноградівським районним судом цивільної справи №703/4114/12 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Виноградівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на будинок, саме представник Виноградівської міської ради заявила суду клопотання про залучення в якості третьої особи ФГ «Колос» з підстав правонаступництва ФГ «Колос» за КСГП «8 Березня». По цій же справі ФГ «Колос» також подало заяву про вступ в розгляд справи в якості третьої особи. До заяви було додано статут ФГ «Колос», Свідоцтво про реєстрацію юридичної особи ФГ «Колос» та-' лист голови Виноградівської РДА №01-9/248 від 06.02.2012року в якому чітко зазначено етапи реформування Радгоспу « 8 Березня» в КСГП « 8 Березня» та у ФГ «Колос» із, зазначенням розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року.

В подальшому при зверненні ФГ «Колос» до Господарського суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, /ухвала про порушення провадження у справі 907/1284/15 від 30.12.2015року/ в своїй позовній заяві ФГ «Колос» чітко зазначало : «ФГ «Колос» м.Виноградів с правонаступником КСГП « 8 Березня» м.Виноградів і створено 26.06.2000року /п. 1.1. статуту ФГ «Колос» затвердженого розпорядженням голови Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року.»

Вперше Виноградівська міська рада заявила про виникнення у неї підстав вважати ФГ «Колос» не правонаступником КСГП « 8 Березня» та про сумніви щодо законності набуття ФГ «Колос» статусу правонаступника КСГП « 8 Березня» та законності розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року в своєму запереченні №02-21/1518 від 16.08.16 року, поданому Виноградівському районному суду при розгляді адміністративного позову ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання Виноградівську міську раду надати згоду на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки для ФГ «Колос» /ухвала Виноградівського районного суду від 21.07.2016року про відкриття провадження в справі/.

Таким чином з вищевикладеного вбачається, що ще станом на час подання вказаних заперечень (16.08.2016 року) позивачу було достеменно відомо про можливість порушення його прав стосовно реєстрації ФГ "Колос" на підставі установчих документів, які на думку позивача не відповідають вимог закону та якими позивач особисто оперував при здійсненні власних повноважень та під час участі у вищезгаданих судових справах. Відтак на момент звернення з даним адміністративним позовом до суду 10.10.2017 року шестимісячний строк відповідно до статті 99 КАС України (чинного на момент звернення до суду) був пропущений.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998). Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справ №6-2469-цс16.

Так, у справі «Golder проти Сполученого Королівства» (заява № 4451/70, рішення від 21 лютого 1975 року), п. 38, ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У справі «Меньшакова проти України» (заява № 377/02, рішення від 08 квітня 2010 року), п. 53, ЄСПЛ зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93). Суд підкреслює, що у сфері тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні, його роль обмежується перевіркою того, чи результати такого тлумачення національними органами влади, особливо судами, відповідають Конвенції (див, рішення у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic), заява № 46129/99, п. 46, ЕСПЛ 2002-ІХ).

Для вирішення питання про наявність або відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку та коли особа дізналася (повинна була дізнатися) про порушення свого права.

Вирішуючи питання про поважність пропущеного строку для звернення із даними вимогами, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у вищевказаних рішеннях, в яких зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, в тому числі і шляхом встановлення строків звернення до суду.

Згідно даних рішень ЄСПЛ зазначено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв'язку з цим, суд, враховуючи, що позивач не подавши клопотання з належними та допустимими доказами для визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними, а наведені у позові доводи визнані судом неспроможними, - суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку на оскарження, що на переконання суду узгоджується із правомірною метою, а саме дотримання принципу правової визначеності. Натомість, визнання поважними причин пропущеного строку без наведення відповідного обґрунтування не узгоджувалось би із вказаним принципом.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

У відповідності до статті 103 КАС України (в редакції чинній на момент звернення з даним позовом до суду) перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Аналогічні норми містяться у ст.ст. 120, 122, 123 КАС України (в чинній редакції).

З аналізу вищенаведених обставин вбачається, що про виникнення підстав, які змусили позивача звернутися до суду із даним адміністративним позовом Виноградівській міській раді було відомо щонайменше при поданні запереченні №02-21/1518 від 16.08.16 року Виноградівському районному суду при розгляді адміністративного позову ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання Виноградівську міську раду надати згоду на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки для ФГ «Колос» як вбачається в тому числі і з ухвали Виноградівського районного суду від 21.07.2016 року про відкриття провадження в справі.

Оскільки, як вбачається зокрема з рішення Виноградівського районного суду від 13.01.2011 р. по справі №2-79/11, де стороною була Виноградівська міська рада та брав участь її представник ОСОБА_13, позивачу - Виноградівській міській раді було відомо про розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000 р. так і про Статут "Фермерського господарства "Колос". В подальшому було винесено рішення Виноградівського районного суду від 16.08.2016 року по справі №299/1923/16-ц за участю представника Виноградівської міської ради ОСОБА_14, в якому також є посилання на п.1.1. Статуту ФГ "Колос" та на оскаржуване розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000 р. та про реєстрацію ФГ "Колос". А також висловлення позивачем сумнівів щодо законності набуття ФГ «Колос» статусу правонаступника КСГП « 8 Березня» та законності розпорядження Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000року в своєму запереченні №02-21/1518 від 16.08.16 року поданому Виноградівському районному суду при розгляді адміністративного позову ФГ «Колос» до Виноградівської міської ради про зобов'язання Виноградівську міську раду надати згоду на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки для ФГ «Колос».

Суд зауважує, що момент встановлення несприятливих обставин для позивача за відсутності змін при існуванні сталих обставин, не може слугувати моментом відліку для встановлення строку звернення до суду.

У відповідності до вимог п.10 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 03.10.2017 р. №2147-VIII встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено поняття «адміністративна справа», у відповідності до якого такою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 вказаного Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, суд вбачає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 4, ст. 19 КАС України, визначаючи поняття публічно-правового спору та предметну юрисдикцію адміністративних судів, жодним чином не пов'язують правову природу таких понять із суб'єктним складом правовідносин, тобто зазначення у позові у якості позивача та відповідача суб'єктів владних повноважень, на думку суду, не робить такий спір публічно-правовим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно роз'яснень викладених в п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів, припинення діяльності юридичної особи та скасування її державної реєстрації.

Визначення поняття суб'єкт господарювання надане безпосередньо у ст. 55 Господарського кодексу України, зокрема: суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Як встановлено з матеріалів справи, Фермерське господарство "Колос" являється підприємством (юридичною особою) та створене відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та було зареєстроване в установленому Законом порядку, має відокремлене майно, а також печатку юридичної особи та здійснює господарську діяльність, визначену статутом, тобто є суб'єктом господарювання в розумінні ст. 55 ГК України.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України встановлено способи захисту прав суб'єктів господарювання серед яких - визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об'єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9,10 частини першої цієї статті. Дана норма кореспондується із приписами Кодексу адміністративного судочинства чинного на момент подання позовної заяви позивачем, так відповідно до п.4 ч.3 ст.17 КАС України (чинного на момент звернення до суду) визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо визнання недійсним пункту 1.1. статуту фермерського господарства "Колос" виникли внаслідок реалізації прав господарюючих суб'єктів, суд дійшов до висновку, що спір у частині позовних вимог не є публічно-правовим та має вирішуватися судом за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що адміністративна справа в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"", відноситься до юрисдикції господарських судів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 статті 239 КАС України, суд роз'яснює, що адміністративна справа в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"" повинна розглядатися Господарським судом Закарпатської області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а).

Таким чином, звертаючись із даним адміністративними позовом та під час розгляду справи, позивач не навів обґрунтованих та поважних причин пропуску ним встановленого КАС України строку на звернення до суду із даними вимогами. При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне в силу ч.3 ст.123 КАС України залишити позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №331 від 26.06.2000 р. в частині п.п. 1.1. п.1, а саме: "1. Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство "Колос" Керівник: ОСОБА_3, місцезнаходження: 90300, м.Виноградів, вул.Тюльпанів, 48/1" та визнання нечинним і скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000755 від 26.06.2000 року про проведення державної реєстрації Селянського (фермерського господарства) "Колос" без розгляду.

Окрім цього на підставі вищенаведеного, справу в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"" слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Суд роз'яснює, що адміністративна справа в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"" повинна розглядатися Господарським судом Закарпатської області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а).

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 19, 238, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Виноградівської міської ради до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області; Фермерського господарства "Колос", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №331 від 26.06.2000 р. в частині п.п. 1.1. п.1, а саме: "1. Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство "Колос" Керівник: ОСОБА_3, місцезнаходження: 90300, м.Виноградів, вул.Тюльпанів, 48/1" та визнання нечинним і скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000755 від 26.06.2000 року про проведення державної реєстрації Селянського (фермерського господарства) "Колос" - залишити без розгляду.

Провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту фермерського господарства "Колос" в частині: "...і являється правонаступником КСГП "8-Березня"" - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Судді:Ю.Ю. Дору Н.Д. Маєцька З.Б. Плеханова