Справа № 155/1209/17
Суддя: Чонка В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/155/15/18
Справа №155/1209/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Чонки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника співвідповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправною відмову Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у призначенні пенсії йому за віком на пільгових умовах та зобовязати Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи тракториста-машиніста за період з 12 червня 1978 року по 30 червня 1979 року, з 01 січня 1982 року по 31 грудня 1982 року, з 01 січня 1984 року по 24 листопада 2004 року та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виплативши йому пенсійне забезпечення з часу набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах з 14 березня 2017 року та проводити виплату у подальшому. Також, просив стягнути в його користь понесені ним судові витрати.

Мотивує його тим, що рішенням відповідача від 14 червня 2017 року №2327/02-47 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з недостатністю пільгового стажу тракториста-машиніста через відсутність у нього пільгових довідок.

Вважає такі дії відповідача протиправними, так як з його трудових книжок колгоспника вбачається він з 12 червня 1978 року по 17 листопада 1979 року, а також з січня 1982 року по 2000 рік працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Кірова, що в селі Звиняче Горохівського району Волинської області, який з 28 лютого 1992 року було реорганізовано у СС «Звиняче», яка, в свою чергу, 11 березня 2000 року була реорганізована в СВК «Звиняче», з 17 лютого 2001 року в ПСП «Звиняче», яке припинило свою діяльність 05 жовтня 2007 року. Крім цього, в період з 18 листопада 1979 року по 14 грудня 1981 року він проходив військову службу. Враховуючи те, що позивач працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, на даний час має право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, в отриманні зазначеної пенсії Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області йому відмовило, посилаючись на відсутність довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач вважає таке рішення неправомірним, просить позов задовольнити.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29 березня 2018 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

29 березня 2018 року позивач подав уточнену позовну заяву відповідно до якої позивач просить визнати протиправною відмову Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у призначенні пенсії йому за віком на пільгових умовах, викладену в листі від 14 червня 2017 року №2327/02-47. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 24 травня 2017 року №36/916. Зобовязати Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи тракториста-машиніста за період з 12 червня 1978 року по 30 червня 1979 року, з 01 січня 1982 року по 31 грудня 1982 року, з 01 січня 1984 року по 24 листопада 2004 року. Зобовязати Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виплативши йому пенсійне забезпечення з часу набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах та проводити виплату у подальшому.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожен зокрема, позов підтримали повністю із наведених в позовній заяві підстав, просили його задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнали та пояснили, що позивач не представив всіх необхідних документів, які б підтверджували стаж роботи трактористом. Вважають позов безпідставним та просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердили, що позивач дійсно працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Кірова, що в селі Звиняче Горохівського району Волинської області, який згодом було реорганізовано СС «Звиняче», СВК «Звиняче», ПСП «Звиняче» і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, співвідповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 14 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В подальшому, позивач звернувся із заявою до Комісії Управління Пенсійного фонду України у Волинській області про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугою років.

За результатами розгляду заяви Комісія ГУПФУ у Волинській області прийняла рішення від 24 травня 2017 року №36/916, яким встановила таке.

Відповідно до записів трудових книжок колгоспника, довідки №84/01.22) від 02.02.2017 року, виданої Державним архівом Волинської області, довідок №6/01-27 від 28.11.2016 року і №49/01-27 від 30.01.2017 року та наказу №1 параграф 3 від 02.01.2003 року, виданих трудовим архівом Горохівського району Волинської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював з 12.06.1978 року по 17.11.1979 року та з січня 1982 року по 2004 рік в колгоспі імені Кірова села Звиняче Горохівського району, який з 28.02.1992 року реорганізовано в Селянську спілку «Звиняче». Селянську спілку «Звиняче» відповідно до протоколу установчих зборів №3 від 11 березня 2000 року реорганізовано у сільськогосподарський виробничий кооператив «Звиняче» (СВК «Звиняче»), в подальшому на підставі протоколу №2 від 17.02.2001 року у Приватне сільськогосподарське підприємство «Звиняче». Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 05.10.2007 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи за рішенням засновників. В ході розгляду документів встановлено, що заявник проходив строкову військову службу з 18.11.1979 року по 14.12.1981 року.

Комісія ГУПФУ у Волинській області прийняла вказане вище рішення від 24 травня 2017 року №36/916, яким зарахувала до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.07.1979 по 17.11.1979, і з 01.01.1983 року по 31.12.1983 року за фактичною тривалістю, та відмовила у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 12.06.1978 року по 30.06.1979 року, з 01.01.1982 року по 31.12.1982 року та 01.01.1984 року по 24.11.2004 року, оскільки у первинних документах відсутні відомості про займану посаду.

14 червня 2017 року Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області прийняло рішення №2327/02-47 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 18 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як передбачено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Крім того, у правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у листі № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року зазначається, що помилковими є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на підставі вище викладеного, можна зробити висновок, що підтвердження трудового стажу можливе на підставі архівних даних та показань свідків.

З трудових книжок колгоспника №196 та №1589 позивача ОСОБА_1 вбачається, що він з 12 червня 1978 року по 17 листопада 1979 року, а також з січня 1982 року по 2000 рік працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Кірова, що в селі Звиняче Горохівського району Волинської області, який з 28 лютого 1992 року було реорганізовано у СС «Звиняче», яка, в свою чергу, 11 березня 2000 року була реорганізована в СВК «Звиняче», з 17 лютого 2001 року в ПСП «Звиняче», яке припинило свою діяльність 05 жовтня 2007 року. Крім цього, в період з 18 листопада 1979 року по 14 грудня 1981 року він проходив військову службу.

Суд також враховує той факт, що позивачем, відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою зарахування неповних місяців до страхового стажу як повних місяців було добровільно сплачено 2631 гривень 73 копійки, що підтверджується копією відповідної квитанції.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105 (з наступними змінами та доповненнями, далі Порядок №18-1), цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Пунктами 3, 4 Порядку №18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісії). Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Згідно із пунктом 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За приписами пунктів 15, 16 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Комісії ГУПФУ у Волинській області від 24 травня 2017 року №36/916, Комісія зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.07.1979 по 17.11.1979, і з 01.01.1983 року по 31.12.1983 року за фактичною тривалістю, одночасно відмовила у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 12.06.1978 року по 30.06.1979 року, з 01.01.1982 року по 31.12.1982 року та 01.01.1984 року по 24.11.2004 року, оскільки у первинних документах відсутні відомості про займану посаду.

Суд частково не погоджується із вказаним рішенням Комісії ГУПФУ у Волинській області в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача зазначених вище періодів роботи, з огляду на таке.

Так, в архівній довідці Трудового архіву Горохівського району Волинської області від 28.11.2016 року №6/01-27 зазначено, що по книгах обліку розрахунків по оплаті праці Приватного сільськогосподарського підприємства «Звиняче» селі Звиняче Горохівського району за 1979-2000 роки проходить ОСОБА_7 (так в документах) та за 2001-2006 роки проходить ОСОБА_1, при цьому у вказаній довідці зазначена посада позивача «тракторист» у 1983, тоді як з 1979-1982, 1984-2006 посада позивача взагалі не вказана. У цій же довідці також вказано, що у 1978 році по книгах ОСОБА_1 не проходить.

Разом з тим, суд бере до уваги записи у трудових книжках №196 та №1589 позивача ОСОБА_1, у яких за період з 12.06.1978 року по 13.01.1979 року вказана його професія у Селянській спілці «Звиняче» села Звиняче Горохівського району «механізатор», з 01.01.1982 року по 20.01.1994 рік «тракторист», при цьому, будь-яких записів про переміщення позивача на іншу посаду у вказаному колгоспі у трудовій книжці немає.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу другого пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (з наступним змінами та доповненнями) до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відтак, оскільки до трудової книжки в обов'язковому порядку вносяться записи про переведення на іншу роботу, а таких записів у трудових книжках позивача ОСОБА_1 немає, тому відсутні підстави вважати, що за період роботи в колгоспі імені Кірова села Звиняче Горохівського району (реорганізованого в СС «Звиняче», яка, в свою чергу, реорганізована в СВК «Звиняче», яке було реорганізоване в ПСП «Звиняче») з 01.01.1982 року по 31.12.1982 року та з 01.01.1984 року по 24.11.2004 року позивач з моменту призначення і до часу звільнення обіймав іншу посаду, крім посади тракториста.

Разом з тим, суд вважає відмову Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи з 12.06.1978 року по 30.06.1979 року правомірною, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 30 жовтня 1979 року закінчив сільське професійно-технічне училище за професією тракторист-машиніст ІІІ класу і здобув кваліфікацію тракториста-машиніста, про що 31 травня 1979 року отримав атестат №7.

З копії посвідчення тракториста-машиніста серії ВР №028679 вбачається, що позивач отримав його 31 травня 1979 року.

З врахуванням того, що позивач ОСОБА_1 здобув кваліфікацію тракториста-машиніста 31 травня 1979 року, тому підстав для зарахування йому до пільгового стажу періодів роботи з 12.06.1978 року по 30.06.1979 року немає.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі і його загальний стаж роботи становить понад 26 років, з них стаж тракториста-машиніста складає більше понад 21 рік.

З копії паспорта громадянина України серії АС №170311 вбачається, що ОСОБА_1 народився 20 травня 1961 року і на час подання документів для призначення пільгової пенсії досяг передбаченого законом пенсійного віку.

З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що він 14 березня 2017 року звернувся до Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з проханням призначення йому пенсії на пільгових умовах.

14 червня 2017 року Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області в призначенні даного виду пенсії йому відмовило.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання представника відповідача на відсутність відповідної пільгової довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не тягне за собою відмови в призначенні пільгової пенсії, будь-яких доказів правомірності своїх дій відповідач суду не надав.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

У справі «Case 41-74 Yvonne van Duyn v Home Office (1974)» Європейський суд з прав людини виклав наступну правову позицію щодо принципу правової визначеності: «...принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в своїх рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави.

Відповідно до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

А тому, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково, визнати протиправною відмову Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у призначенні пенсії йому за віком на пільгових умовах, викладену в листі від 14 червня 2017 року №2327/02-47. Також, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 24 травня 2017 року №36/916 та зобовязати Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи тракториста-машиніста за період з 01 січня 1982 року по 31 грудня 1982 року, з 01 січня 1984 року по 24 листопада 2004 року. Зобовязати Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 березня 2017 року, виплативши йому пенсійне забезпечення з часу набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах та проводити виплату у подальшому.

Крім цього, суд вважає, що за правилами ч.ч.1, 3 ст.94 КАС України підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 10, 77, 194, 211, 241-246 КАС України, п.«в» ч.1 ст.13, ст.ст.62, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі від 14 червня 2017 року №2327/02-47.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 24 травня 2017 року №36/916.

Зобовязати Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи тракториста-машиніста за період з 01 січня 1982 року по 31 грудня 1982 року, з 01 січня 1984 року по 24 листопада 2004 року.

Зобовязати Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 березня 2017 року, виплативши йому пенсійне забезпечення з часу набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах та проводити виплату у подальшому.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останнім під час розгляду справи у суді в розмірі по 320 (триста двадцять) гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Горохівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.