Справа № 752/27526/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Собківа Я.М., Костюк Л.О.

за участю секретаря Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні ( без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2018 р.

у справі № 752/27526/17

за позовом ОСОБА_2

до відповідача інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції Зузлова Дениса Олександровича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- скасувати постанову серії АР № 235890 від 16.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки не підтверджена жодними доказами, які засвідчують подію адміністративного правопорушення та винесена без урахування тієї обставини, що за кермом був не позивач, а інша особа, яка після затримання автомобіля пересіла на заднє сидіння, що підтверджується як письмовими поясненнями цієї особи, так і відеозаписом з місця події, в якому зафіксовано, що позивач вийшов з переднього пасажирського, а не водійського місця.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, його оскаржив в апеляційному порядку позивач.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши справу в межах перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів встановила наступне.

16.12.2017 р. інспектором роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві рядовим поліції Зузловим Д.О. складено постанову серії АР № 235890, в якій зазначено, що позивач, рухаючись 16.12.2017 р. о 06:50 год. за кермом автомобіля по вулиці Порика, 15 в місті Києві, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив Правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції

В силу ч. 1 ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом даної норми факт адміністративного правопорушення може бути встановлений, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо.

На підтвердження події адміністративного правопорушення відповідач долучив відеозапис з місця розгляду адміністративного правопорушення.

Разом з цим, відеозапис не підтверджує ані події адміністративного правопорушення (зйомка розпочалася з моменту переслідуванням автомобіля, який належить позивачу), ані зазначеного у постанові часу адміністративного правопорушення (о 06: 50 год. автомобіль вже був затриманий).

Таким чином, факт адміністративного правопорушення, поставленого в вину позивачу, не підтверджений жодними доказами.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення.

При цьому, висновки суду першої інстанції, що позивачем визнано факт адміністративного правопорушення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таке визнання не прослідковується ані з матеріалів справи, ані із звукозапису судового засідання суду першої інстанції.

Крім цього, всупереч положенням ст. 280 КУпАП, відповідачем не було з'ясовано, хто із осіб, які знаходилися в затриманому автомобілі, перебував за кермом.

Так, з відеозапису вбачається, що особи, які знаходились в автомобілі вийшли з нього не одразу після затримання, що може свідчити про те, що ці особи змінювали своє місце розташування (даний факт був пізніше підтверджений показаннями свідка ОСОБА_4.).

Всупереч тому, що позивач, вийшовши з переднього пасажирського місця автомобіля, звернувся до однієї із осіб, що також перебувала у затриманому автомобілі із проханням, щоб він сів кермо, оскільки йому було довірено керування, відповідач не намагався з'ясувати, хто був водієм автомобіля, натомість запитав, хто є власником автомобіля.

Разом з цим, за змістом ч. 3 ст. 122 КупАП суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 цієї статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а не власник автомобіля.

Отже, відповідач при винесенні постанови діяв без урахування всіх обставини, які мали значення для розгляду справи, а оскаржувана постанова ґрунтується обставинах, які не знайшли фактичного підтвердження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У зв'язку з цим, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів вбачає також підстави для виходу за межі позовних вимог шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про закриття провадження у справі, оскільки в силу ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції, а не суд. Підстави для закриття провадження у адміністративній справі визначені ст. 238 КАСУ, є вичерпними і не поширюються на адмінсправи, які розглядав суб'єкт владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9, 229, 272, 286, 310, 313, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2018 р.- скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 235890, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Зузловим Денисом Олександровичем.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2018 року

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Костюк Л.О.