Справа № 142/624/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 142/624/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гринишина А.А.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

11 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року (ухвалену 14 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області із позовом до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19 січня 2017 року, яким ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано Крижопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі положень пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 03 вересня 2016 року, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_3 на посаді тракториста-машиніста період: з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року, та з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2002 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що записи в трудовій книжці ОСОБА_3 не підтверджують наявність у позивача стажу роботи, який необхідний для призначення пенсії згідно пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Так, трудова книжка позивача в якій зазначено періоди трудової діяльності, в тому числі і періоди роботи за професією «тракторист», «тракторист-комбайнер» не містить записи, щодо правильних назв професії та характеру виконуваної роботи.

Також відповідач зазначив, що відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу позивача періодів роботи з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року, та з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2002 року, адже відсутні первинні документи, які підтверджують роботу позивача на посаді тракториста та зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві у вказані періоди.

Позивач зазначає, що його загальний стаж 28 років 11 місяців 7 днів, з яких понад 20 років він працював трактористом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві та тваринництві. Тому він переконаний, що має право на призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним відповідно до пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач вважає протиправною відмову відповідача в зарахуванні пільгового стажу в період роботи в КСП ім. Чкалова, перейменованого на СВК "Злагода" с. Яворівка Піщанського району, а саме з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року, та з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2002 року. Позивач зазначає, що в його трудовій книжці, в відомостях про роботу за 1995 рік, значиться, що він працював трактористом, в 1996, 1997, 1999 роки, з незрозумілих причини його посаду не вказану, за 1998 рік вказана його посада тракторист. Також в його трудовій книжці в відомостях про роботу за 2000-2002 роки вказана його посада комбайнер-тракторист, хоча в дійсності у вищевказані періоди він працював в КСП ім. Чкалова, СВК "Злагода" трактористом-машиністом, і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві і тваринництві, підтвердженням чого є його трудова книжка, архівні довідки, видані згідно книг обліку трудового стажу і заробітку. Крім того, по сільгосппідприємству, де він працював, немає жодного наказу про його переведення на іншу посаду, крім наказу про прийняття його на роботу в колгосп на посаду тракториста.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2018 року, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 після досягнення 55 річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до протоколу № 19 від 06 грудня 2016 року ОСОБА_3 було зараховано періоди роботи трактористом з 01 квітня 1978 року по 31 жовтня 1979 року, з 01 січня 1982 року по 31 грудня 1983 року, з 06 квітня 1985 року по 31 грудня 1994 року та з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року - відповідно до відпрацьованих до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Період роботи з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року - посада не зазначена, з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2002 року - посада механізатор, з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року - посада слюсар, які зарахувати до пільгового стажу неможливо, оскільки згідно первинних документів не зазначено, що ОСОБА_3 працював трактористом. Стаж роботи трактористом-машиністом за документами пенсійної справи складає: 14 років 3 місяці 26 днів, що не дає права призначити пенсію відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області № 51/06-40/02-2 від 19 січня 2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

Позивач не погодився із такою відмовою та звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду підтверджено право позивача на призначення пенсії відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 622 від 20.07.1964 р. «Про державне пенсійне забезпечення та соціальне страхування голів, спеціалістів і механізаторів колгоспів» та Постановою Держкомпраці СРСР № 343/П-16 від 31.07.1964 р. «Про затвердження Інструкції про порядок застосування Постанови Ради Міністрів СРСР № 622 від 20.07.1964 р. «Про державне пенсійне забезпечення та соціальне страхування голів, спеціалістів і механізаторів колгоспів» встановлено, що до механізаторів колгоспів відносяться: трактористи-машиністи, трактористи, комбайнери, шофера, машиністи, що працюють на стаціонарних установках, токаря, слюсаря, мотористи, тощо.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року N 310 "Про трудові книжки колгоспників (була чинна на час внесення записів до трудової книжки позивача до 1991 року) установлено, що трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлено, що 12 липня 1978 року ОСОБА_3 отримав атестат про те, що він закінчив сільське професійне училище № 5 в смт. Кодима Одеської області про професії тракториста-машиніста широкого профілю з кваліфікацію слюсаря по ремонту сільськогосподарської техніки.

Позивач має трудову книжку колгоспника №692 яка містить записи про те, що він в 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 роках працював трактористом, безперервність даної роботи підтверджується послідовністю записів в трудовій книжці та відсутністю в ній записів про переведення на іншу посаду чи виконання ним іншої роботи. Також трудова книжка колгоспника містить записи про те, що в період з 2000 року по 2002 рік включно ОСОБА_3 працював на посаді комбайнера-тракториста.

Відповідно до архівної довідки від 02 лютого 2015 року № 01-14-26, наданої архівним відділом Піщанської РДА, встановлено, що згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Чкалова с. Яворівка Піщанського району Вінницької області ОСОБА_3 значиться трактористом із квітня 1985 року, згідно книги нарахування заробітної плати ПСП "Злагода" с. Яворівка Піщанського району Вінницької області, ОСОБА_3 значиться механізатором по грудень 2002 року включно.

Згідно довідки архівного відділу Піщанської РДА від 04 лютого 2015 року № 01-14-31, в документах постійного зберігання колишнього колгоспу ім. Чкалова - КСП ім. Чкалова - СВКП "Злагода" - ПСП "Злагода" с. Яворівка Піщанського району Вінницької області за 1978-1979, 1982-1983, 1985-2002 роки даних про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, про надання відпустки без збереження заробітної плати тракториста, механізатора ОСОБА_3 не виявлено.

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Піщанської РДА від 02 лютого 2015 року № 01-14-25, згідно книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу ім. Чкалова - КСП ім. Чкалова с. Яворівка Піщанського району Вінницької області ОСОБА_3 значиться трактористом з 1995 по 2002 рік включно.

Згідно архівної довідки архівного відділу Піщанської РДА від 03 лютого 2015 року № 01-14-29, згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці КСП ім. Чкалова с. Яворівка Піщанського району Вінницької області протягом 1995-1998 років ОСОБА_3 значився та отримував заробітну плату як тракторист.

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Піщанської РДА від 04 лютого 2015 року № 01-14-30, згідно книг нарахування заробітної плати КСП ім. Чкалова - СВКП "Злагода" - ПСП "Злагода" с. Яворівка Піщанського району Вінницької області, ОСОБА_3 значився та отримував заробітну плату як механізатор.

Записами трудової книжки колгоспника позивача беззаперечно підтверджується, що у спірні періоди позивач працював саме на посаді тракториста, а не будь-яких інших посадах.

При цьому, архівні довідки, видані на підставі книг обліку робочого часу та обліку розрахунків по оплаті праці підтверджують обставини кількості відпрацьованого робочого часу та суми виплаченої заробітної плати, відповідно, некоректне зазначення назви посади у таких книгах жодним чином не спростовує того, що позивач працював саме на посаді тракториста, враховуючи, що це безпосередньо вказано у трудовій книжці та книжці колгоспника ОСОБА_3

Факт роботи позивача на посаді тракториста понад 20 років підтвердили також, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Разом з цим, докази того, що позивач у спірні періоди працював на посаді тракториста, не спростовані відповідачем та у своїй сукупності дозволяють дійти до висновку про те, що у вказані періоди часу позивач працював саме на посаді тракториста, тобто на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, позивач, досягнувши 55 року, маючи загальний трудовий стаж понад 30 років та відпрацювавши більше 20 повних років трактористом-машиністом, набув права на призначення пільгової пенсії за віком згідно з п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 квітня 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.