Справа № 805/2292/18-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2018 р. Справа №805/2292/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Аляб’єв І.Г., ознайомившись з позовною заявою Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області до Приватного виробничого підприємства «ГІРНИК-95» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

в с т а н о в и в:

Лівобережне об’єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області звернулось до суду з позовом до Приватного виробничого підприємства «ГІРНИК-95» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року в сумі 250 730,66 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 250 730,66 гривень.

Згідно з частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року складає 1 762,00 грн.

За приписами пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою, справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за даною позовною заявою позивачу необхідно сплатити у розмірі 3 760,96 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване відсутністю достатніх бюджетних асигнувань, призначених на цю мету.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а позивач, який звернувся з нею до суду, не належить до суб’єктів, яким згідно з нормами статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» та частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат або звільнити від їх оплати повністю або частково.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору або відстрочити його сплату, є її майновий стан. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні Кодекс адміністративного судочинства України не передбачають. Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів для сплати судового збору в бюджеті.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів які б свідчили про відсутність коштів на сплату судового збору.

Таким чином, позивачем, в порушення вищезазначених норм, до суду не надано доказів сплати судового збору у розмірі 3 760,96 грн.

Крім того, згідно частини 5 пункту 11 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивач при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 КАС України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 161, 169, 248, 256, 293, 294, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області до Приватного виробничого підприємства «ГІРНИК-95» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій – залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду відомостей про не подання ним іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову в розмірі 3 760,96 грн, роз’яснивши при цьому позивачеві, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Аляб'єв І.Г.