Справа № 826/23874/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018
м. Київ

справа № 826/23874/15

провадження № К/9901/14764/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Бучик А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Слободян О.М.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт",

представник позивача Нікітіна - Дудікова Г.Ю.;

відповідач - Державної служби геології та надр України,

представник відповідача - Кобилецький О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва у складі колегії суддів: Кобилянський К.М., Гарник К.Ю., Федорчук А.Б. від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Л.В. від 18 лютого 2016 року, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби Геології та надр України від 18.09.2015 № 288 "Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у 4 кварталі 2015 року" в частині проведення перевірки ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено.

В касаційній скарзі Державна служба геології та надр України просить скасувати наведенні рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт". Вказує, що станом на момент винесення спірного наказу, обмеження щодо перевірок встановлені лише нормами Податкового кодексу України, які стосувалися виключно контролюючих органів визначених у підпункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України.

В запереченні на касаційну скаргу ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа № 826/23874/15 передана до Верховного Суду.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення касаційної скарги заперечував, просив рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи касаційної скарги підтримав, просив задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.Арт» на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 3275 від 30 жовтня 2003 року, виданого Державною службою геології та надр України, з 2003 року здійснює підприємницьку діяльність на Гартівському родовищі в Бориспільському районі Київської області з видобування піску, придатного для застосування в якості матеріалу для благоустрою, рекультивації та планування площадок.

Наказом Держгеонадра України № 288 від 18 вересня 2015 року затверджено План проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року та доручено Департаменту державного геологічного контролю забезпечити виконання Плану проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року.

На адресу позивача надійшло повідомлення Державної служби геології та надр України № 12432/13/14-15 від 23 вересня 2015 року про проведення планової перевірки, в якому зазначено, що відповідно до пункту 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 14 грудня 2011 року, у строк з 05 жовтня 2015 року по 09 жовтня 2015 року посадовими особами Державної служби геології та надр України буде проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.Арт», якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 3275 від 30 жовтня 2003 року.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем наказом в частині щодо проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.Арт» та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті суди попередніх інстанцій виходили з того, що Держгеонадра України належить до переліку контролюючих органів, які мають право на проведення перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за виключенням випадків, передбачених пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи слідуюче.

Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства.

Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема і ті, які виникають у сфері надрокористування.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті і41 цього Кодексу. Зокрема контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Таким чином, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами, встановлені Законом № 71-VІІІ стосується лише контролюючих органів, визначених у підпункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України.

Відтак, беручи до уваги, що завданням Державної служби геології та надр України є реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, колегія суддів приходить до висновку, що Державна служба

геології та надр України не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України.

Отже, помилковим є посилання судів попередніх інстанцій на п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України;

- Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", згідно з пунктом 8 Прикінцевих положень якого перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З наведеного вбачається, що норми Закону № 76-VІІІ стосуються всіх контролюючих органів, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, тоді як норми Закону № 71-VІІІ стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, тобто Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, адже критеріями визначення переліку суб'єктів господарювання, на яких такі обмеження не поширюються, є, зокрема, обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності чи імпорт певного виду товарів.

Такі положення вказаних нормативних актів роблять послідовною позицію законодавчого органу, яким в один день прийняті різні за змістом норми щодо одних і тих самих правовідносин, зокрема, щодо обмеження повноважень контролюючих органів у проведенні перевірок суб'єктів господарювання.

Таким чином, правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Державною службою геології та надр України, регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014, а не Законом № 71-VIII, та в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року і закінчилися 01 липня 2015 року.

Оскаржуваний наказ прийнятий Державною службою геології та надр України 18.09.2015 та стосується проведення планової перевірки ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт", як надрокористувача у IV кварталі 2015 року, а тому не порушує обмеження на проведення перевірки, встановлені Законом № 76-VIII від 28.12.2014.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що судами повно і правильно встановлені обставини справи, однак суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального права, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям нової, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Г.Арт" відмовити повністю.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач А.Ю. Бучик

судді М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Повне судове рішення складено 04.04.2018