Справа № 817/67/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2018 року м. Рівне №817/67/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В., :позивача: представник ОСОБА_1, третьої особи позивача: представник ОСОБА_2, відповідача: представник ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 господарство "Ровіна"
доГоловного управління Держгеокадастру в Рівненській області
визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправною відмову, викладену у листі №31-17-0.3,2-6647/2-17 від 22.09.2017, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області; зобовязання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, кадастровий номер :03:002:0079 та передати її у власність ОСОБА_4.

Ухвалою від 05.01.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 06.02.2018.

22.01.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (а.с.19-21).

В ході підготовчого судового засідання 06.02.2018 ухвалою, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати залучено у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 господарство "Ровіна". Підготовче засідання відкладено на 27.02.2018.

Ухвалою від 27.02.2018 закрито підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 30.03.2018.

В судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі підтримані представником позивача. На їх обґрунтування повідомлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЧ" у встановленому законом порядку виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у постійному користуванні голови Фермерського господарства "Ровіна" громадянина ОСОБА_2, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, та в грудні 2016 позивачем отримано висновок експерта державної експертизи про його погодження. Однак, зазначено, що після надходження проекту землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на затвердження, позивачу було відмовлено у такому затвердженні. Вважає, що відповідачем грубо порушено норми статті 118 Земельного кодексу України, оскільки визначених законом підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою не було. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 господарство "Ровіна" в судовому засіданні вказав, що відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки позивачем разом з заявою було надано всі необхідні документи та він звернувся за отриманням землі державної власності, а не землі фермерського господарства.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти позову та вказав, що відмова у затвердженні проекту землеустрою обумовлена відсутністю на те законних підстав. Зазначив, що згідно поданих на затвердження документів, земельна ділянка площею 45 га, яка передбачена для розподілу між членами Фермерського господарства "Ровіна", не перебуває у власності чи в оренді самого фермерського господарства чи у власності позивача, а тому, на думку відповідача, дана земельна ділянка не може вважатися землею фермерського господарства, а відтак, і не підлягає передачі у приватну власність членам такого господарства на підставі статті 31 Земельного кодексу України. За таких обставин, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

25.08.2016 ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у розмірі середньої частки паю для ведення фермерського господарства, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області та про передачу такої земельної ділянки у власність як члену Фермерського господарства "Ровіна" із земельної ділянки прощею 45 га, що надана ОСОБА_2 в постійне користування для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, згідно з державним актом серії РВ №00154 на підставі рішення Острозької районної ради народних депутатів Рівненської області від 23.05.2001 №146 (а.с.7).

27.09.2016 за результатами розгляду даної заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області прийнято наказ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" за №17-4012/16-16-СГ, яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) прощею 3,67 умовних кадастрових гектара, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у постійному користуванні голови Фермерського господарства "Ровіна" громадянина ОСОБА_2, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області (а.с.8). Цим наказом також вирішено погодити та затвердити відповідно до вимог чинного законодавства розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; Управлінню Держгеокадастру в Острозькому районі Рівненської області при надходженні проекту землеустрою забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Матеріали справи свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "ВЧ" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у постійному користуванні голови ФГ "Ровіна" громадянина ОСОБА_2, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області (а.с.30-119).

Земельній ділянці призначено кадастровий номер :03:002:0079 (а.с.11-13).

Експертом державної експертизи Відділу Держгеокадастру в Острозькому районі сформовано Висновок від 12.12.2016 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за №141/82-16, яким проект землеустрою погоджено (а.с.9).

22.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, розглянувши клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, відмовило у його задоволенні (а.с.10).

Дана відмова обґрунтована посиланнями на норми статей 31, 32 Земельного кодексу України і тим, що згідно з поданими документами земельна ділянка площею 45 га, яка передбачена для розподілу між членами Фермерського господарства "Ровіна" перебуває в постійному користуванні громадянина ОСОБА_2 (державний акт на право постійного користування землею серії РВ №00154, довідка Управління Держгеокадастру у Острозькому районі про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 23.08.2016 №БП-13/0-12/0/6-16).

Не погодившись з вказаною відмовою у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладеною у листі від 22.09.2017, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Частиною першою статті 31 ЗК України встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) (частина друга статті 31 ЗК України).

Відповідно до частини першої статної 32 ЗК України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідач, відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, посилається саме на норми статей 31, 32 ЗК України та вказує, що земельна ділянка прощею 45 га, яка передбачена для розподілу між членами Фермерського господарства "Ровіна", не перебуває у власності чи в оренді самого фермерського господарства, не може вважатися землею фермерського господарства, а відтак не підлягає передачі у приватну власність членам такого господарства, на підставі статті 31 ЗК України.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та зазначає, що норми статей 31 та 32 ЗК України є самостійними та регулюють різні випадки передачі членам фермерських господарств у власність земельних ділянок.

Так, стаття 31 ЗК України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (пункт 3 частини першої статті 31 ЗК України).

Стаття 32 ЗК України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, вже наданої йому у користування.

У даному випадку позивач, як член фермерського господарства, скористався своїм правом на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди, саме в порядку статті 31 ЗК України.

Тому, посилання відповідача на норми статті 32 ЗК України є необґрунтованими та безпідставними.

Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії РВ №00154 громадянин ОСОБА_2 володіє правом користування земельною ділянкою площею 45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідач вказує, що оскільки така земельна ділянка перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_2, то вона не може вважатися земельною ділянкою, що використовується саме фермерським господарством на умовах оренди, а відтак і не підлягає поділу між членами фермерського господарства.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача, оскільки судом встановлено, сторонами не заперечувалося, що згідно з рішенням Острозької районної ради від 23.05.2001 №146 "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_2 для створення селянського/фермерського/господарства" затверджено проект відведення земельної ділянки в постійне користування для створення селянського/фермерського/господарства громадянину ОСОБА_2 на площу 45 га за рахунок земель запасу Почапківської сільської ради.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991 громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_6 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства.

Заяву громадянина про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування за погодженням з сільською, селищною ОСОБА_6 народних депутатів розглядає у місячний термін районна (міська) конкурсна комісія та районна, міська, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_6 народних депутатів, і в разі проходження конкурсного відбору та згоди відповідна ОСОБА_6 замовляє за рахунок Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств державній землевпорядній організації проект відведення ділянки, який розробляється в першочерговому порядку.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із власником землі або землекористувачем (за винятком випадків відведення земельної ділянки із земель запасу) відповідно районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами та органом архітектури.

Рішення щодо передачі і надання земельних ділянок громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства відповідні ОСОБА_6 народних депутатів приймають на найближчій сесії.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2, який є керівником Фермерського господарства "Ровіна" подав до місцевої ради заяву про одержання земельної ділянки у користування, в тому числі в оренду, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була задоволена. В подальшому отримав Державний акт на право постійного користування землею серії РВ №00154, відповідно до якого посвідчено право громадянина ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою площею 45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та створив фермерське господарство "Надія".

Відповідно до статті 9 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991 після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у ОСОБА_6 народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Для державної реєстрації селянського (фермерського) господарства до відповідної ОСОБА_6 народних депутатів подається заява, статут, якщо це необхідно для створюваної організаційної форми підприємництва, список осіб, які виявили бажання створити його (із зазначенням прізвища, імені та по батькові голови), і документ про внесення плати за державну реєстрацію.

За державну реєстрацію справляється плата, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Тобто, процедура створення фермерського господарства передбачала першочергове отримання у користування громадянином земельної ділянки для створення такого господарства та отримання відповідного Державного акту. Після отримання такого Державного акту та здійснення державної реєстрації, фермерське господарство набувало статусу юридичної особи.

Почапківською сільською радою Острозького району Рівненської області надано довідку від 13.12.2017 про те, що ОСОБА_5 господарство "Ровіна" - попередня назва "Надія" зареєстроване на території Почапківської сільської ради 01.03.2001. Свою господарську діяльність провадить на земельній ділянці площею 45 га, що надавалася засновнику фермерського господарства ОСОБА_2 для створення цього господарства (а.с.29).

Таким чином, земельна ділянка площею 45 га, яка підлягає поділу між членами фермерського господарства, зокрема і позивачу, відноситься до земель, що використовуються фермерським господарством на умовах оренди.

Відтак, суд відхиляє посилання відповідача на те, що земельна ділянка площею 45 га, що підлягає поділу між членами фермерського господарства, не може бути надана у власність членам фермерського господарства, оскільки не належить на праві користування саме такому господарству.

Суд зазначає, що при розробленні проекту землеустрою громадянин ОСОБА_2, який являється і засновником, і керівником Фермерського господарства "Ровіна", надав нотаріально засвідчену заяву-згоду на виділення землі в розмірі середньої частки паю на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області члену фермерського господарства "Ровіна" ОСОБА_4 (а.с.44).

Окрім того, в матеріалах справи міститься Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2017 на заяву ОСОБА_4, зміст якого свідчить про присвоєння кадастрового номеру земельні ділянці прощею 4,0020 га; цільове призначення для ведення фермерського господарства; категорія земель землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства; кадастровий номер :03:002:0079 (а.с.11).

Кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці з метою її ідентифікації та зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.

Тобто, при розробленні проекту землеустрою, земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер, що ідентифікує таку ділянку як окрему.

Частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною третьою статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За правилами ж частини сьомої цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надав позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою своїм наказом №17-4012/16-16-СГ від 27.09.2016. Відповідно до цього, жодних підстав для відмови у наданні такого дозволу, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідач не вбачав.

Частиною восьмою статті 118 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що проект землеустрою був погоджений Управлінням Держгеокадастру в Острозькому районі, що підтверджується відповідним висновком.

Згідно з частиною девятою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що відмова у затвердженні проекту землеустрою можлива лише у випадку відсутності його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять.

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області відмовило ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою покликаючись на норми ст.ст.31,32 ЗК України, допускаючи, при цьому, їх довільне трактування.

Оскільки частиною девятою статті 118 ЗК України такої підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою не передбачено, відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. Така відмова порушує гарантовані конституцією права позивача на землю, які підлягають судовому захисту, зокрема, шляхом визнання відповідної відмови протиправною.

Окремо слід наголосити, що зазначена відмова прийнята не у спосіб, що визначений Земельним кодексом України, позаяк оформлена не рішенням субєкта владних повноважень, а листом №31-17-0.3,2-6647/2-17 від 22.09.2017. Відповідно до цього, суд констатує, що відповідачем фактично допущена бездіяльність, позаяк в двотижневий строк з дня отримання від позивача погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення, визначеного частиною девятою статті 118 ЗК України, він не ухвалив.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В свою чергу, за правилами пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

За вимогами частини третьої цієї статті, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

А за вимогами частини четвертої - у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки частина девятої статті 118 Земельного кодексу України містить імперативну норму про те, що відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, тобто не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, то судом для належного захисту прав позивача, який виконав всі умови для отримання позитивного рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність, ухвалюється рішення зобовязання відповідача затвердити відповідний проект землеустрою.

ОСОБА_1 такий спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, що є субєктом владних повноважень, буде ефективним і раціональним.

Зазначене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

За наведеного, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 (35800 АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 господарство "Ровіна" (35830 Острозький район, село Почапки, ) до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м.Рівне, вул.Петлюри, 37; ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у постійному користуванні голови ФГ "Ровіна" гр.ОСОБА_2, на території Почап-ківської сільської ради Острозького району Рівненської області, викладену у листі №31-17-0.3,2-6647/2-17 від 22.09.2017.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у постійному користуванні голови ФГ "Ровіна" гр.ОСОБА_2, на території Почапків-ської сільської ради Острозького району Рівненської області, кадастровий номер :03:002:0079.

Стягнути на користь ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.