Справа № 439/1438/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/99/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2017 року в адміністративній справі № 439/1438/17 за позовом ОСОБА_2 до Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із вказаним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі Бродівське ОУПФУ) щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком;

- зобовязати Бродівське ОУПФУ зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, період її проживання за місцем військової служби її чоловіка ОСОБА_3 з 23.07.1982 по 06.06.1985 у м. Шпротава (Польща) та призначити й виплачувати їй пенсію за віком з 01 листопада 2017 року.

Позов обґрунтовувала тим, що з урахуванням періоду її проживання за місцем військової служби чоловіка ОСОБА_3 з 23.07.1982 по 06.06.1985 у м. Шпротава (Польща) у неї є страховий стаж більше 15 років, а тому їй повинна бути призначена пенсія за віком.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що при розгляді її заяви про призначення пенсії за віком, відповідач не вжив достатніх заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів та у сприянні в отриманні необхідних документів для вирішення питання призначення пенсії.

Відповідно до клопотання представника відповідача, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», судом проведено заміну первинного відповідача Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 01.11.2017 позивач звернулася до Бродівського ОУПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком (а.с. 17).

Рішенням відповідача від 07.11.2017 № 73/04-23 їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у звязку з відсутністю страхового стажу не менше 15 років (а.с. 18).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів про неможливість працевлаштування у період проживання її разом з чоловіком у м. Шпротава (Польща) з 23.07.1982 по 06.06.1985, де чоловік проходив військову службу у Збройних Силах, а тому управління правомірно не врахувало відповідний стаж роботи і підстав для призначення їй пенсії за віком немає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають жінки після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Однак, до досягнення вищезазначеного віку, жінки, які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року, мають право на пенсію в 57 років 6 місяців.

Стаття 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, (далі Порядок № 637) за відсутності трудової книжки, а також: у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 для призначення пенсії за віком надано копію трудової книжки та довідку № 24 від 13.03.2012, видану майору запасу ОСОБА_3 про проходження військової служби.

Відповідно до пункту третього статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 637 період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), наданими командирами (начальника) військових частин, військово-навчальних (навчальних) закладів, підприємств, установ і організацій в порядку, що визначається Міноборони.

Як встановлено судом, довідка про період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, пенсійному органу не надавалась.

Порядок видачі вищезазначеної довідки визначений наказом Міністра оборони СССР № 27 від 15.01.1990, який передбачав, що для отримання таких довідок дружини військовослужбовців подають на імя командирів військових частин Міністерства оборони СРСР за місцем проходження дійсної військової служби їх чоловіками письмову заяву і документи, які підтверджують неможливість працевлаштування після 1 січня 1990 р. за спеціальністю в місцевостях СРСР. При цьому дружинам військовослужбовців, які проходили раніше дійсну військову службу в місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування дружин за спеціальністю, довідки видаються за останнім місцем служби військовослужбовців в порядку, встановленому цією Тимчасовою інструкцією, без надання документів, які підтверджують неможливість їх працевлаштування.

Дружини військовослужбовців, які проходили дійсну військову службу за кордоном, документи, які підтверджують неможливість працевлаштування за спеціальністю за кордоном, не надають.

З наведеного видно, що отримання довідки можливе за особистого звернення дружини військовослужбовця.

Проте, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про звернення позивача про отримання цієї довідки, що спростовує доводи позивача про неможливість надання довідки з незалежних від неї причин.

Також у справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували період проживання позивача за місцем військової служби її чоловіка ОСОБА_3 з 23.07.1982 по 06.06.1985 у м. Шпротава (Польща), незважаючи на те, що судом було запропоновано надати будь-які докази, які б підтверджували це (докази про перетин кордону, виписку та прописку (реєстрацію) за місцем проживання, показання свідків тощо).

Як видно з матеріалів справи Бродівське ОУПФУ у межах своїй повноважень зверталося до Володимир-Волинського ОРВК щодо надання довідки про службу ОСОБА_3 і отримало відповідь про його проходження військової служби у Збройних Силах з 01.08.1974 по 18.03.1993 без конкретизації місця служби (розташування військових частин).

Наведене спростовує доводи позивача про те, що пенсійний орган не вжив достатніх заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів та у сприянні в отриманні необхідних документів для вирішення питання призначення пенсії.

З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється відповідно до вимог частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, для призначення пенсії за віком необхідно мати не менше 15 років страхового стажу, а згідно наданих документів, у позивача нараховується лише 13 років 4 місяці 2 дні страхового стажу.

А тому, Бродівське ОУПФУ правомірно відмовило позивачу у призначенні їй пенсії за віком, у звязку з відсутністю у неї страхового стажу не менше 15 років.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність заявлених позовних вимог та у правомірності відмови їх задоволення.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бродівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2017 року в адміністративній справі № 439/1438/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_1
Постанова в повному обсязі складена 05 квітня 2018 року.