Справа № 591/6815/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 р. Справа № 591/6815/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Присяжнюк О.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2018 (суддя Сидоренко А.П., 40030, м. Суми, вул. Академічна, 13, повний текст складено 22.02.18) по справі № 591/6815/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича

про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 11 по справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитовим Іваном Васильовичем (місцезнаходження: м. Суми вул. Шишкарівська, буд.9), згідно з якою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. 00 коп.

В обгрунтування позову, позивач зазначав, що вважає постанову № 11 по справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2017 року безпідставною, протиправною та такою, що порушує його права, свободи та інтереси.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) задоволено.

Скасовано постанову № 11 по справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитовим Іваном Васильовичем (місцезнаходження: м. Суми вул. Шишкарівська, буд.9), згідно з якою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. 00 коп. та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07 серпня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитовим І.В. складений припис № 2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, згідно якого вимагається надати доручення вповноваженій особі повторно провести позапланову перевірку на об'єкті «Реконструкція будівлі з метою відокремлення частин 2-го та 3-го поверхів організацією окремого виходу та розширення прорізу воріт боксу інкасації АТ «РайффайзенБанкАваль» пл. Незалежності, 1 у м. Суми» з урахуванням порушень чинного містобудівного законодавства, виявлених в ході проведення позапланової перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, та вжити відповідних заходів реагування у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 25-26). З підпису позивача вбачається, що примірник цього припису він отримав 07 серпня 2017 року.

Листом від 07 вересня 2017 року № 2П Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради повідомило Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про те, що на вимогу, визначеної у приписі № 2 від 07 серпня 2017 року, з 08 вересня 2017 року посадовими особами управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради розпочата позапланова перевірка, за результатами якої буде повідомлено додатково (а.с. 27).

Також Листом від 22 вересня 2017 року № 2П Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради повідомило Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про те, що на підставі припису № 2 від 08 серпня 2017 року в термін з 08 вересня 2017 року по 21 вересня 2017 року була проведена позапланова перевірка на об'єкті «Реконструкція будівлі з метою відокремлення частин 2-го та 3-го поверхів організацією окремого виходу та розширення прорізу воріт боксу інкасації АТ «РайффайзенБанкАваль» пл. Незалежності, 1 у м. Суми» з урахуванням порушень чинного містобудівного законодавства, виявлених в ході проведення позапланової перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області. За результатами перевірки складений акт, протоколи про адміністративне правопорушення, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припис про усунення порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 28 вересня 2017 року. Також повідомляється про надання для ознайомлення копій всіх матеріалів (в електронному вигляді), складених за результатами заходів державного архітектурно-будівельного контролю, які були проведені на вказаному об'єкті (а.с. 28).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 11 від 16 листопада 2017 року, винесеною головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитовим І.В., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КпАП України. В постанові зазначено, що за результатами позапланової перевірки виконання вимог припису №2 від 07 серпня 2017 року, проведеної посадовою особою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області стосовно дотримання Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час проведення позапланових заходів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкті містобудування: «Реконструкція будівлі з метою відокремлення частини 2-го та 3-го поверхів з організацією окремого входу та розширення прорізу воріт боксу інкасації АТ «РайффайзенБанк Аваль» пл. Незалежності, 1 у м. Суми» та належного реагування у межах компетенції встановлено, що вимоги припису про усунення порушень містобудівного законодавства № 2 від 07 серпня 2017 року, виконано не в повному обсязі, а саме:

Відповідно до вимог припису №2 від 07 серпня 2017 року було встановлено: «Надати доручення вповноваженій особі повторно провести позапланову перевірку на об'єкті «Реконструкція будівлі з метою відокремлення частини 2-го та 3-го поверхів з організацією окремого входу та розширення прорізу воріт боксу інкасації АТ «РайффайзенБанк Аваль» пл. Незалежності, 1 у м. Суми» з урахуванням порушень чинного містобудівного законодавства, виявлених в ході проведення позапланової перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, та вжити відповідних заходів реагування у відповідності до вимог чинного законодавства».

На підставі вищевказаних документів, посадовою особою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради була здійснена позапланова перевірка та виявлені порушення містобудівного законодавства, які були не досліджені при першій перевірці. Порушників містобудівного законодавства було притягнуто до відповідальності. Але начальник Управління не скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт на вищевказаний об'єкт. Своїми діями начальник Управління - ОСОБА_2 порушив вимоги підпункту 3 пункту 3 розділ II прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконаленням містобудівної діяльності», вимог п.2, 12 Порядку №553 (а.с. 15-16).

Зазначена постанова була винесена на підставі протоколу №7 про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2017 року (а.с.18-20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, тягне притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач порушив вимоги підпункту 3 пункту 3 розділ II прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності», вимог п.2, 12 Порядку №553, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 3 п. 3 розділу ІІ прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, у п. 2 якого встановлено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2)порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3)інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Згідно з п. 12 вказаного вище Порядку встановлені обов'язки посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а саме: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручати особисто під розписку керівнику суб'єкта містобудування чи (його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб'єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб'єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об'єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Отже, з наведених нормативно-правових норм вбачається, що вони не містять обов'язку позивача як начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю скасовувати декларації про початок виконання будівельних робіт.

Також не містить таку вимогу і припис № 2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 07 серпня 2017 року, за невиконання якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 188-42 КУпАП. Крім вимоги надання доручення проведення повторної позапланової перевірки, що було виконано позивачем, зазначений припис містить вимогу про вжиття відповідних заходів реагування у відповідності до вимог чинного законодавства, без конкретизації такого законодавства, що дає підстави вважати, що позивач, як посадова особа управління державного архітектурно-будівельного контролю, при виконанні такого припису мав повне право діяти на власний розсуд в межах діючого законодавства та наявних повноважень.

Відсутність конкретизації вимог припису складеного відповідачем, за невиконання яких передбачаються наслідки понесення відповідальності особи, становить загрозу принципу юридичної визначеності.

Відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки зазначені вище нормативно-правові акти не встановлюють вимоги щодо обов'язкового скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, наявні достатні підстави стверджувати, що дії позивача як посадової особи щодо нескасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт вчинені в межах його дискреційних повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, викладені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності обставини не можуть утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та беручи до уваги визначену законодавством свободу розсуду позивача при виконанні припису № 2 від 07 серпня 2017 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови № 11 по справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2017 року відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2018 року по справі № 591/6815/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 229, 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2018 по справі № 591/6815/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.О. Донець
Постанова складена в повному обсязі 11.04.18.