Справа № 802/2041/17-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2041/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

04 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - Кухар О.І.

представника відповідача - Черпітяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року (суддя Поліщук І.М.) у справі №802/2041/17-а за адміністративним позовом Фермерського господарства "Бондарук" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 30 жовтня 2017 року №.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення від 21.12.2017 року та прийняти нове про відмову в задоволенні позову, з підстав викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт вважає, що рішення податкового органу прийнято обгрунтовано, на підставі виявлених під час перевірки порушень.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволенні вимог апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18.09.2017 року по 06.10.2017 року відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ФГ "Бондарук" з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами даної перевірки складено Акт №1977/1306/37836875 від 13.10.2017 року, яким зафіксовано порушення ФГ "Бондарук" п. 167.1 ст. 167 ПК України, а саме: заниження податку з доходів фізичних осіб при виплаті інших доходів на користь фізичних осіб в загальній сумі 71262,00 грн., в тому числі у 2014 році занижено на 71262,00 грн.

На підставі встановлених перевіркою порушень, відповідачем 30.10.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на 89077,50 грн.

Позивач, не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням № від 30.10.2017 року, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову зазначив, що висновки акта перевірки щодо заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб при виплаті інших доходів на користь фізичних осіб в загальній сумі 71262,00 грн., не знайшли свого належного підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки спростовуються зазначеними нормами законодавства та дослідженими обставинами справи.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.

Згідно п.п. 167.1 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до п. 167.2. ст. 167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу, нарахованого у вигляді дивідендів.

З пояснень позивача вбачається, що він не здійснював нарахування відповідного податку на доходи фізичних осіб у розмірі 17 %, а здійснював нарахування за ставкою 5 %, оскільки вважає, що отриманий членами ФГ "Бондарук" дохід є дивідендами та підлягає оподаткуванню саме за такою ставкою.

Встановлено, що загальними зборами членів ФГ "Бондарук" 12.11.2013 року було затверджено зміни до статуту ФГ "Бондарук", зокрема викладено Розділ 6 статуту у наступній редакції: засновник та члени формуються Статутний фонд Фермерського господарства у розмірі 1686062,00 гривень, наступним чином: частка ОСОБА_4 становить 1482962,00 грн., що відповідає 87,96% Статутного фонду; частка ОСОБА_5 становить 1000,00 грн., що відповідає 0,06 % Статутного фонду; частка ОСОБА_6 становить 37000,00 грн., що відповідає 2,19% Статутного фонду; частка ОСОБА_7 становить 165100,00 грн., що відповідає 9,79% Статутного фонду.

Загальними зборами членів ФГ "Бондарук" 25.12.2012 року затверджено зміни до статуту ФГ "Бондарук", зокрема пункт 5.3. Статуту викладено у наступній редакції: прибуток фермерського господарства може розподілятись за підсумками фінансового року між його членами за рішенням загальних зборів членів ФГ пропорційно часткам у Статутному фонді.

Відповідно до Протоколу загальних зборів членів ФГ "Бондарук" від 18.11.2014 року, загальними зборами постановлено направити на виплату дивідендів 600000,00 грн. від суми нерозподіленого прибутку за 2014 рік. Об'явлені дивіденди в сумі 600000,00 грн. розділити між членами та засновником ФГ "Бондарук" пропорційно їх долям в Статутному фонді.

Згідно довідки ФГ "Бондарук" №139 від 06.12.2017 року, дивіденди в сумі 600000,00 грн., які були виплачені членам ФГ "Бондарук" за 2014 рік, обліковувались на рахунку 671 "Розрахунки за нарахованими дивідендами". Дивіденди виплачувались з прибутку отриманого в звітному році, рахунок 443 "Прибуток використаний у звітному періоді".

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом (ст. 20 України "Про фермерське господарство").

Згідно п. п. 14.1.49. п. 14.1 ст. 14 ПК України дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 14.1.90. п. 14.1 ст. 14 ПК України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що членам фермерського господарства може виплачуватись дохід залежно від внеску до статутного капіталу, механізм виплати якого визначається статутом фермерського господарства. У такому випадку виплата зазначеного доходу вважається виплатою дивідендів.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про протиправність винесеного податкового повідомлення-рішення від 30.10.2017 року №, оскільки висновки акта перевірки щодо заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб при виплаті інших доходів на користь фізичних осіб в загальній сумі 71262,00 грн., не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються зазначеними вище нормами законодавства.

За результатом апеляційного розгляду, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що, в даному випадку, виплачені членам господарства у 2014 році кошти є дивідендами, а тому позивачем цілком правомірно проведено їх оподаткування за ставкою 5%.

Враховуючи вищевикладене, оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 квітня 2018 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.