Справа № 305/459/17
Суддя: Бліщ О. Б.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/459/17
Провадження по справі № 2-а/305/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

за участі секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог: поліцейський інспектор Рахівського ВП Тячівського ГУНП в Закарпатській області, Рахівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області на дії та рішення посадової особи, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог: поліцейський інспектор Рахівського ВП Тячівського ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2, Рахівський РВ ДВС Головного ТУЮ в Закарпатській області на дії та рішення посадової особи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2017 поліцейським інспектором Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 було складено відносно нього, як директора МКП "Рахівкомунсервіс" постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АП2 №528228 про скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень.

Головним державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_4 09 березня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53537326 з примусового виконання постанови №266937, винесеної 15 лютого 2017 року.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною виходячи з наступного. Його, як особу, яку притягалося до адміністративної відповідальності, ніхто з посадових осіб відповідача не повідомив про час та місце розгляду адміністративних матеріалів. Протокол та постанова про адміністративне правопорушення складались у його відсутності.

Про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 17 березня 2017 року, після того, як ним було отримано з відділу ДВС постанову про відкриття виконавчого провадження.

Просив суд винести рішення, яким поновити йому строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Дії посадової особи Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області в особі поліцейського інспектора Прокопця Петра Петровича визнати неправомірними. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АП2 №5282228 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП скасувати.

Ухвалою суду від 21.03.2017 позову заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвалою суду від 08.12.2017 провадження у справі відкрито.

20.02.2018 позивач ОСОБА_1 надав суду доповнення до адміністративного позову. Вказує, що оскаржувана постанова, як в ній зазначено, надіслана йому рекомендованим листом 27.01.2017, тобто раніше дати її прийняття - 15.02.2017. Також в постанові не вказане місце вчинення правопорушення. Вказує, що до постанови додано тільки фото та відео фіксація, що в даному виді правопорушень не може бути належним доказом та не дає чіткої прив'язки до місця скоєння правопорушення, яке і не зазначено в постанові. Позовні вимоги просить задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи. У відповідності до ч.3 ст. 268 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до такого висновку.

15.12.2017 набрав чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". Згідно п.10 Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи викладене, вказана справа розглядатиметься за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

Згідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Предметом оскарження у справі являється постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 266937, якою ОСОБА_1, як директора МП "Рахівкомунсервіс" притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, за те що він, будучи директором МП "Рахівкомунсервіс", не вжив в період з 08.12.2017 по 15.12.2017 своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій мається ожеледиця, що сприяє ДТП та високому травматизму. За вказане правопорушення його піддано адміністративному стягненню у вигляді грошового штрафу в сумі 1020 гривень.

Як вбачається із тексту самої ж постанови, винесенню такої слугував протокол серії АП2 № 528228.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 статті 268КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Нормами ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.ст. 72-77 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, позивач стверджує, що його ніхто не повідомляв про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а також про час, день та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Отже, оскаржувана постанова була винесена у його відсутності. Окрім того, в постанові не зазначено найменування технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. Із копії постанови доданої до матеріалів справи, вбачається що має місце виправлення дати її складення. Також, зазначено, що копію постанови надіслано рекомендованим листом 27.01.2017, тоді як вона була складена у лютому місяці, отже постанова була надіслана ще до її складення, що є недопустимим.

Відповідач, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення у вказаній категорії справ, не надав суду жодних доказів які б підтверджували правомірність свого рішення, не надав відзиву на позов. У відповідності до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що при винесенні оскаржуваної постанови, посадовою особою відповідача було вчинено ряд процесуальних порушень, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), з врахуванням порушень, вказаних в зазначеному рішенні.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати по справі слід віднести за рахунок коштів передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпкки дорожнього руху, зафіксованого не в амтоматичному режимі серії БР №266937 при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП надіслати на новий розгляд Рахівському ВП Тячівського ГУНП в Закарпатській області.

Судові витрати по справі віднести за рахунок коштів передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 квітня 2018 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.