Справа № 826/7655/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2018 року № 826/7655/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДепартаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
доОСОБА_1
про зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов'язання привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 08.02.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що проектна документація об'єкта будівництва, розроблена ФОП Михайловським Д.В. та виконана з порушень п. 8.14 ДБН В. 3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та п. 4.1 ДБН А.22-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а саме: проектним рішенням передбачено розширення існуючого балкону та лоджії, що призводить до зміни фасаду будинку, яка не несе системного характеру для всього будинку. Будівельні роботи на об'єкті будівництва виконані у відповідності до проектної документації, розробленої з порушеннями п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечував, письмові заперечення проти позову не надав.

У зв'язку з наведеним, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з позивної заяви, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києва зареєстрував подану замовником будівництва ОСОБА_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири № 9 на вул. Уссурійській, 9/1 у Шевченківському районі м. Києва за № KB 96 від 18.09.2015 року.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком № 553, на підставі звернення ОСОБА_3 (вх. № ОП/Є-14564/3 від 27.10.2016) посадовою особою Департаменту проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва за адресою: реконструкція квартири № 9 на вул. Уссурійській. 1/9 у Шевченківському районі м. Києва.

Рішенням посадової особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 23.12.2015 № 58 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція квартири №9 житловому будинку по вул. Уссурійській, 1/9 у Шевченківському районі м. Києва від 18.09.2015 № KB 96.

Доказів на підтвердження даного факту відповідачем не надано.

Під час виїзду па місце 25.11.2016 встановлено, що за вказаною вище адресою на замовлення гр. ОСОБА_1 продовжується виконання будівельних робіт із реконструкції квартири № 9 без документа, що надає право па виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вимоги п. 1 та п. 2 припису відповідача про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 11.11.2015 виданого замовнику будівництва ОСОБА_1 не виконано, чим порушено підп. б п. З ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки посадовою особою Департаменту було складено акт перевірки від 05.12.2016, та враховуючи виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, видано ОСОБА_1 припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 05.12.2016, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016, та протокол про адміністративне правопорушення від 05.12.2016.

Відповідно до припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016, ОСОБА_1 зобов'язано у термін до 03.02.2017 усунути допущені рушення відповідно до вимог чинною законодавства шляхом приведення квартири № 9 на вул. Уссурійській, 1/9 до попереднього стану у відповідності до технічного паспорту від 08.02.2005 року.

Позивачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №13/16/073-2995, якою було накладено на відповідача штраф у розмірі 10200 грн. за порушення ч.8 ст.96 КУпАП. Відповідачем по справі штраф за правопорушення, не був сплачений.

За таких обставин, представник позивача вважає наявні підстави для визнання проведеної реконструкції балкону відповідача самочинною та наявністю підстав для зобов'язання його відновити первинний стан квартири згідно положень ст.376 ЦК України.

Позивач, відповідно до п.2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Згідно п.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до статей 34,36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, замовник має право виконувати будівельні роботи лише після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єкт будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

При цьому п.2 ч.7 ст. 376 ЦК України встановлено, що якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, диспозиція даної норми законодавства передбачає наявність певного юридичного складу для зобов'язання проведення перебудови.

Так, перша ознака - це істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам.

Друга ознака - це порушення права інших осіб під час самовільного будівництва.

Третя ознака - це істотне порушення будівельних норм і правил.

Відповідно до положень Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зі змінами, затвердженими Наказом Мінрегіонбуду №404 від 09.08.2012 року і зареєстрованими в Міністерстві юстиції 05.09.2012 року за №1538/21850, не належать до самочинного будівництва: у багатоквартирних житлових будинках, гуртожитках - перепланування, пов'язані із збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок, комор, знесення печей, камінів, грубок, вітрин, без зміни призначення приміщень, без порушення несучих конструкцій; засклення балконів і лоджій; зменшення житлової чи підсобної площі за рахунок утеплення і оздоблення стін; улаштування чи закриття дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах (крім великопанельних будинків); перестановка обладнання в межах призначених приміщень.

Як вбачається з матеріалів справи, Представником відповідача не заявлялось клопотання про призначення судово-будівельної експертизи по справі з питань визначення дотримання відповідачем будівельних норм і правил при здійсненні реконструкції, відповідності збудованих приміщень проектній документації та можливості проведення її переобладнання.

Таким чином, при визначеності можливості зобов'язання відповідача привести проведену перебудову квартири до первинного стану або знесення самочинного будівництва, суд виходить виключно з тих матеріалів, які були надані представником позивача до позовної заяви, іншими учасниками судочинства під час розгляду справи.

Виходячи із оцінки письмових доказів, суд зазначає про наступне.

В матеріалах проведених перевірок, в позовній заяві позивача, не зазначено, які саме конкретно державні будівельні норми та правила були порушені відповідачем під час проведення реконструкції балкону. Не змогли цього зазначити в судових засіданнях представник позивача та третьої особи на його боці. Таким чином, за третьою ознакою наявності юридичного складу відповідальності за самочинне будівництво (ч.7 ст.376 ЦК України) відповідач не може бути зобов'язаний здійснити перебудову.

В позовній заяві взагалі не зазначено про порушення прав третіх осіб проведеною реконструкцією відповідачем. Таким чином, за другою ознакою наявності юридичного складу відповідальності за самочинне будівництво (ч.7 ст.376 ЦК України) відповідач не може бути зобов'язаний здійснити перебудову.

Оскільки по цій справі не призначалось проведення судово-будівельної експертизи, суд не зміг встановити, чи були порушені відповідачем проект будівництва та що призводить до порушення суспільних інтересів. До того ж, відповідачем до позивача була подана декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована цим органом 18.09.2015 року за №96, та зазначено що проектна документація об'єкта будівництва, розроблена ФОП Михайловським Д.В. Представник позивача і третьої особи на його боці не надали відповідних доказів щодо спростування наведеної інформації щодо проектувальника проекту реконструкції балкону. Таким чином, за першою ознакою наявності юридичного складу відповідальності за самочинне будівництво (ч.7 ст.376 ЦК України) відповідач також не може бути зобов'язаний здійснити перебудову.

Окрім того, згідно положень п.2 ч.7 ст.376 ЦК України встановлено, що якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Тобто, для зобов'язання відповідача знести самовільно реконструйовані приміщення, згідно наведеної норми, необхідно встановити наявність двох обставин: перша - неможливість проведення перебудови для приведення у первинний стан; друга - відмова відповідача від здійснення такої реконструкції.

Щодо першої обставини суд вже зазначав вище, що по справі не була призначена судово-будівельна експертиза, а тому питання щодо наявності технічної можливості провести реконструкції перебудованого балкону у первинний стан залишається відкритим та відповідь на це питання також відсутня у матеріалах проведеної позивачем перевірки. Інших доказів щодо можливості проведення такої реконструкції у первинний стан без настання шкоди інтересам суспільства та окремим особам представником позивача надано до суду не було.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку суду, позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій