Справа № 235/2874/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року

Київ

справа №235/2874/17

адміністративне провадження №К/9901/5440/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Хмельова С.М.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року (головуючий суддя - Шишов О.О., Василенко Л.А., Гайдар А.В.),

у адміністративній справі № 235/2874/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління ПФУ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення Управління ПФУ від 20 квітня 2017 року № 14 про відмову щодо перерахунку пенсії та зобов'язати провести перерахунок пенсії, відповідно до абзацу 2 статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) з 7 квітня 2016 року з урахуванням отриманого грошового забезпечення за вересень 2014 року у загальному розмірі 39 995,18 грн., на яке нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно з довідкою про заробітну плату від 20 січня 2017 року №20/10 позивачем у вересні 2014 року було отримано грошове забезпечення у розмірі 39 995,18 грн., на яке було нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Оскільки зазначена сума грошового забезпечення не була врахована в розрахунок його пенсії 7 квітня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення за вересень 2014 року у сумі 39 995,18 грн. на яке нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, однак, йому було відмовлено.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги послався на те, що судами не застосовано до спірних правовідносин спеціальні норми, які мають перевагу та визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: статтю 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 64 та 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи спір між сторонами суди встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ з 24 листопада 2014 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1.

7 квітня 2017 року позивач звернувся до Управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення за вересень 2014 року у сумі 39 995,18 грн., на яке нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, надавши довідку про заробітну плату від 20 січня 2017 року № 20/10.

Рішенням відповідача від 20 квітня 2017 року № 14 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років. Підставами відмови у перерахунку пенсії відповідач визначив, по-перше, довідка про заробітну плату не може бути підставою для перерахунку пенсії з огляду на положення пункту 3 розділу ІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей та пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1). По-друге, грошове забезпечення за вересень 2014 року не може бути враховане для призначення та перерахунку пенсії, оскільки позивач був звільнений 29 вересня 2014 року, а положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей» передбачає, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначаються за 24 останні повні календарні місяці.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії, оскільки відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Законом № 2262-XII визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що спір між сторонами полягає у правомірності визначення розміру пенсії на час її призначення, в контексті необхідності при призначенні пенсії врахувати у розмір заробітної плати виплати, які отримував позивач за вересень 2014 року і з яких сплачував внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 3 розділу ІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей, затвердженої наказом МВС України від 4 травня 2016 року № 351, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року № 774/28904 (далі - Інструкція), на підрозділи фінансового забезпечення органів військового управління, з'єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров'я та установ Національної гвардії України покладається підготовка грошового атестата (або довідки про розмір грошового забезпечення) та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення) (додаток 2).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 3-1, документами, які можуть бути враховані при перерахунку пенсії є, серед іншого, грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» передбачено, що усі призначені пенсії військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою і військовим званням, проценту надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно з законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).

Таким чином, законодавством визначені конкретні складові, які входять до розрахунку суми грошового утримання, з якої обраховується сума пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, а не загальна сума доходу особи, з якої сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування або єдиний соціальний внесок, як безпідставно зазначає позивач з посиланням на положення Закону № 1058.

Як встановили суди попередніх інстанцій, довідка від 20 січня 2017 року про заробітну плату, яка була надана позивачем і на підставі якої він вимагає проведення відповідачем перерахунку його пенсії, містить інформацію про нарахування у вересні 2014 року грошового забезпечення у загальній сумі 39995,18 грн., з якої сума виплаченої заробітної плати склала 3365,99 грн., проте складові цієї суми в ній не відображені.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що Управління ПФУ правомірно відмовило у проведенні перерахунку пенсії позивачу, оскільки вказана довідка про заробітну плату не є тим документом, на підставі якого може бути здійснено перерахунок пенсії за Законом № 2262-XII, а також обґрунтовано зазначили, що за такої умови і з урахуванням не повного відпрацювання вересня місяця 2014 року позивачем, який звільнився зі служби 29 вересня 2014 року, цей місяць не може бути враховано для обчислення додаткових видів грошового забезпечення.

Посилання позивача в касаційній скарзі на те, що судами не застосовано до спірних правовідносин спеціальних норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними, оскільки позивачу нарахована та виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому саме цей закон визначає умови призначення пенсій за вислугу років та порядок її обчислення, а також прийняті відповідно до нього нормативно-правові акти.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що за змістом частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ця норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов'язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Доводи скаржника про те, що він не заявляв у позові вимог про врахування для розрахунку пенсії суми одноразової грошової допомоги при звільненні, а наполягає на включення в розрахунок пенсії отриманого доходу у вересні 2014 року, є недоречними, оскільки судами попередніх інстанцій було з'ясовано, що до суми загального доходу позивача за вересень 2014 року увійшла і ця одноразова допомога.

Інші доводи касаційної скарги фактично обґрунтовані доводами позову, яким з огляду на наведені висновки судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду