Справа № 825/1429/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 квітня 2018 року Чернігів Справа № 825/1429/18
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання права на отримання грошової компенсації та визнання дій протиправними,
Позивач (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), в якому просить:
- визнати право позивача на отримання грошової компенсації за надані позивачем послуги та проведені витрати на користь Військової частини НОМЕР_1 за власний кошт у сумі 6 199,79 грн та інші витрати на організацію претензійно-позовної роботи Військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати дії командування Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо не виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 по справі №825/462/17 "Про визнання дій командування Військової частини НОМЕР_1 протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди", штучно створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною протиправними.
Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому серед іншого, відповідач просить закрити провадження у справі в частині визнання права позивача на отримання грошової компенсації за надані позивачем послуги та проведені витрати на користь В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) за власний кошт у сумі 6 199,79 грн та інші витрати на організацію претензійно-позовної роботи В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), а також в частині визнання протиправними дій командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо штучно створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною. При цьому вказане клопотання про закриття провадження обґрунтоване тим, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 по справі №825/462/17 у визнанні протиправними дій щодо штучного створення заборгованості юридичної особи перед фізичною особою та у зобов`язанні командування відшкодувати позивачу кошти, витрачені за його власний рахунок в сумі 6 199,79 грн було відмовлено. Таким чином, відповідач зазначає, що є постанова суду, що набрала законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Перевіряючи підстави заявленого клопотання, суд зважає на наступне.
Як вбачається з постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 по справі №825/462/17 ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання дій командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо штучного створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною особою протиправними, зобов`язання командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) відшкодувати ОСОБА_1 кошти, витрачені за його власний рахунок в сумі 6199,79 грн та стягнення з В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат громадян.
Тобто, однією з позовних вимог позивача у справі №825/462/17 є визнання дій командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо штучного створення заборгованості юридичної особи перед фізичною особою протиправними. При цьому, вказаною постановою зазначено, що вищевказані вимоги не відповідають матеріально-правовому способу захисту порушеного права, оскільки, як встановлено судом вище, жодного рішення про розгляд рапорту (звернення) та документів на відшкодування витрат на відрядження ОСОБА_1 командиром В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) стосовно позивача не приймалося.
З урахуванням викладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано бездіяльність командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо неприйняття рішення про відшкодування ОСОБА_1 коштів, витрачених за його власний рахунок в сумі 6199,79 грн, згідно ст.ст.15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян", протиправною та зобов`язано командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) прийняти одне з передбачених ст.15 Закону України "Про звернення громадян" рішень щодо відшкодування ОСОБА_1 коштів, витрачених за його власний рахунок в сумі 6199,79 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Тобто, у постанові суду від 16.05.2017 по справі №825/462/17 вже розглядалось питання визнання протиправними дій командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо штучного створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною особою. А тому, оскільки постанова суду по цій справі в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили, в силу п.4 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду є всі законні підстави для закриття провадження в цій частині позовних вимог.
Щодо вимог про визнання права позивача на отримання грошової компенсації за надані позивачем послуги та проведені витрати на користь В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) за власний кошт у сумі 6 199,79 грн та інші витрати на організацію претензійно-позовної роботи В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Пунктом 1 ч.1 ст.4 КАСУ визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому, ст.5 КАСУ визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Частиною 2 цієї статті вказано, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається зі змісту позовної вимоги, позивач просить відновити його право на отримання певної суми коштів, як особи, яка вчинила майнові дії в майнових інтересах іншої особи та в межах встановлених чинним законодавством строків повідомила про свої дії. При цьому, позивач не наводить жодних доказів того, що відповідачем оспорюється його право на ці кошти та відповідачем вчиняються дії, бездіяльність або прийняте рішення, яке це право порушує. Натомість, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем саме цивільних прав позивача, що дає йому право на їх відшкодування.
Так, частиною 1 ст.19 Цивільно-процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають зокрема, з цивільних, правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Тобто, зазначений спір є спором про право цивільне, попри те, що однією із сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами як цивільного, так і адміністративного права. Крім того, такий спосіб захисту порушеного права, як то визнання права особи на грошові кошти, є неналежним способом захисту та не відповідає нормі ст.5 КАСУ.
Відповідно, заявлене клопотання В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо вимог про визнання права позивача на отримання грошової компенсації за надані позивачем послуги та проведені витрати на користь В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) за власний кошт у сумі 6 199,79 грн та інші витрати на організацію претензійно-позовної роботи В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), підлягає задоволенню, однак провадження підлягає закриттю з інших підстав ніж в клопотанні, про що зазначено вище.
Отже, в порядку п.1 ч.1 ст.238 КАСУ, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 825/1429/18 за позовом ОСОБА_1 до В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) в частині позовних вимог щодо визнання права позивача на отримання грошової компенсації за надані позивачем послуги та проведені витрати на користь В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) за власний кошт у сумі 6 199,79 грн та інші витрати на організацію претензійно-позовної роботи В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), а також в частині визнання протиправними дій командування В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо штучно створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною особою, та відповідно задоволення клопотання В/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про закриття провадження.
Керуючись ст.ст. 19, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі № 825/1429/18 задовольнити.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині вимог про визнання права на отримання грошової компенсації та визнання дій щодо штучно створеної заборгованості юридичної особи перед фізичною особою протиправними - закрити.
Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.294 КАСУ, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Житняк