Справа № 826/5385/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2018 року м. Київ № 826/5385/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича (01032, АДРЕСА_2) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17444435 від 24.11.2014 17:30:58, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем щодо зміни умов обтяження.

Згідно пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наведена норма кореспондується з положеннями частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення відповідача від 24.11.2014, строк оскарження якого сплив 25.05.2015.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що незважаючи на те, що спірна реєстраційна дія відбулась 24.11.2014, позивач фактично дізнався про незаконні дії приватного нотаріуса та порушення своїх прав лише 23.03.2018, після звернення до адвоката. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що в силу похилого віку ОСОБА_1 та юридичної неусвідомленості останній не міг знати про незаконні дії та приватного нотаріуса, і лише після консультації з адвокатом Жилою А.А. та отримання витягу з реєстру позивач дізнався про порушення своїх прав.

Надаючи правову оцінку доводам представника позивача, покладеним в основу обґрунтування заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачеві було відомо про те, що між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" продав (відступив) право вимоги та передав їх, а ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору іпотеки від 08.08.2008 № 1701/0808/98-101-Z-1, який укладено між позивачем та ВАТ "Сведбанк".

Також, у позовній заяві представник позивача не заперечує, що про вказані обставини позивач дізнався з повідомлень банків від 25.05.2012 та 26.03.2015.

Таким чином, позивач, як іпотекодавець, не міг не знати, що його майно: житловий будинок та земельна ділянка перебувають в іпотеці, і зі зміною кредитора, про що останнього було повідомлено 25.05.2012 та 26.03.2015, іпотека не припинена.

Зазначені обставини спростовують доводи представника позивача про те, що про порушення своїх прав позивачеві стало відомо лише після звернення до адвоката за консультацією.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені представником позивача підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, представник позивача у позовній заяві зазначає, що на неодноразові його вимоги, викладені в адвокатських запитах на адресу ПАТ "Сведбанк" (ПАТ "Омега Банк"), ПАТ "Дельта Банк" надати копію договору про відступлення прав вимоги, він отримав відмови, про що є відповідні докази.

Разом з тим, ні жодної копії адвокатського запиту з доказами їх надіслання на адресу вказаних банків, ні жодної відповіді на такі запити до позовної заяви не додано та не зазначено про причини неможливості їх подання.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження їх обґрунтованості, а також доказів звернення з адвокатськими запитами на адресу ПАТ "Сведбанк" (ПАТ "Омега Банк"), ПАТ "Дельта Банк" з вимогами надати копію договору про відступлення прав вимоги та відмови на такі запити.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко