Справа № 759/727/18
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2018 року № 759/727/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України

в м.Києві (далі також - відповідач1, Центральне ОУПФУ).

Головне управління Державної казначейської служби України

в м.Києві (далі також - відповідач2, ГУ ДКС України)

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

- зобов'язати відповідачів повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 12598,91 грн.;

- зобов'язати відповідачів повернути кошти, витрачені на судовий збір, у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 31.05.2017 придбав квартиру на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні договору позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12 598,91 грн. Житло позивачем придбано вперше, тому відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" такий збір сплачено безпідставно.

Позивач зазначає, що 20.09.2017 він звернувся до відповідачів з письмовими заявами, в яких просив повернути раніше сплачений судовий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 12 598, 91 грн., проте отримав відмову у поверненні коштів.

Вважаючи, що відповідачами порушені його права, оскільки він не є суб'єктом сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з огляду на те, що житло ним придбане вперше, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 15.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі №759/727/18.

Вказана ухвала отримана відповідачем1 22.02.2018 та відповідачем2 21.02.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідачі належним чином повідомлені про їх права та обов'язки, зокрема щодо надання відзиву на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Проте відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали, жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

31.05.2017 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І., позивач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2, за ціною 1 259 890,59 грн. (один мільйон двісті п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто гривень 59 коп.).

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 12 598, 91 (дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім гривень 91 коп.), тобто (1% від вартості придбаної квартири), що підтверджується наявною у справі копією квитанції від 31.05 2017 №433110003.

Стверджуючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, оскільки позивач вперше придбав житло, він звернувся до Центрального ОУПФУ із заявою від 20.09.2017 про повернення помилково сплачених коштів у сумі 12598,91 грн.

Листом від 03.10.2017 №55795/16 Центральне ОУПФУ повідомило позивача про неможливість повернення помилково сплачених коштів з огляду на відсутність інформації, яка підтверджує, факт придбання ним житла вперше.

Разом з тим 20.09.2017 позивач звернувся до Державної казначейської служби України в м.Києві з заявою про повернення помилково сплачених коштів у сумі 12 598,91 грн.

Листом від 27.09.2017 №12-13/817-16138 ГУ ДКС України повідомило позивача, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна покладено на Пенсійний фонд України. Для повернення коштів з бюджету позивачу необхідно звернутися до відповідного контролюючого органу для отримання подання на повернення помилково та/або надміру сплачених коштів.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1, статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі по тексту - Порядок) збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в обов'язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна; проте, особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначає позивач, нерухоме майно ним придбано вперше, до укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 інша нерухомість ним не придбавалася, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У ході розгляду справи судом не здобуто доказів, які спростовують доводи позивача про придбання ним житла вперше.

Доцільно зауважити, що станом на час виникнення спірних правовідносин та на час вирішення цієї справи судом відсутній механізм перевірки інформації щодо повторності придбання об'єктів нерухомості.

Проте, за висновком суду, відсутність цього механізму не є підставою для позбавлення позивача встановлених пільг по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі по тексту - Порядок №787).

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Враховуючи, що органом, який контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов'язком щодо формування та подачі до органів казначейства подання про повернення коштів.

Однак сформулювавши свої вимоги про зобов'язання відповідачів повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 12 598,91 грн., позивач обрав неправильний шлях захисту свого порушеного права.

Тому вказана вимога задоволенню судом не підлягає.

За висновком суду єдиним за своєю суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права є зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення позивачу безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 598,91 грн.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як роз'яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача, про які він просить, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідачів відновити порушене право позивача шляхом зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві подання про повернення ОСОБА_1 суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 598,91 грн. сплаченого відповідно до квитанції від 31.05.2017 №133110003.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що ураховуючи звернення позивача про повернення помилково сплачених коштів, у відповідача1 наявний обов'язок підготувати та подати до управління Державної казначейської служби України в місті Києва подання про повернення йому цих коштів.

Щодо позову в частині зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві повернути позивачу помилково зарахований до бюджету збір на обов'язкове пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, що помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється в даному випадку органами Пенсійного фонду України, є подання.

Отже, враховуючи наявність чітко визначеного механізму повернення коштів помилково та/ надмірно сплачених до бюджету, а саме обов'язку за наявності законодавчо визначених підстав, наявність яких встановлена судом під час вирішення даної справи, підготувати подання про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, оскільки відмови відповідача у поверненні помилково сплачених коштів не ґрунтуються на нормах законодавства, суд не вбачає підстав для зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві повернути позивачу помилково зарахований до бюджету збір на обов'язкове пенсійне страхування на загальну суму 12 598,91 коп.

Вказана позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 03.06.2014 року у справі № 21-161а14.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача понесених судових витрат необхідно зазначити таке.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає поверненню на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених вимог в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 14, 242, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити часткового.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04070, м.Київ, вул.Борисоглібська, буд.14 ) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 (01001, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 598,91 грн. (дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім гривень 91 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (01001, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 коп.) сплачений відповідно до квитанції від 31.05.2017 №433110003 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04070, м. Київ, вул.Борисоглібська, 14, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Власенкова