Справа № 819/265/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/265/18

10 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг в сумі 20721,99 грн. по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 20721,99 грн., яка виникла в результаті несплати узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 10.06.2015 року № винесеного на підставі акта перевірки №71-1700/НОМЕР_1 від 28.05.2015 року. Оскільки відповідач добровільно не сплатила дану заборгованість, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 13 березня 208 року о 10:30 год.

В подальшому в судових засіданнях 13 березня 2018 року та 26 березня 2018 року ухвалами суду, відкладено розгляд справи, у зв'язку із неприбуттям відповідача.

Представник позивача у судове засідання 10 квітня 2018 року о 12:00 год. не прибув, проте подав письмове клопотання, про розгляд даної справи без участі їх представника.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Підгаєцькому відділенні Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані сплачувати податки і збори порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1. статті 6 ПК України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Виконанням податкового обов'язку згідно п.38.1 ст.38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно із п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Відповідно до абз. "д" п.п. 164.2.17. п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як вбачається з листа від 07.04.2015 року № 04-2-0/638 АТ "Райффайзен Банк Аваль" та повідомлення боржника про прощення боргу, ОСОБА_1 за кредитним договором анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 84329,29 грн.

Повідомлення АТ "Райффайзен Банк Аваль" про анулювання вищевказаної суми боргу відповідач отримала 17.01.2013 року, про що свідчить її особистий підпис, також власним підписом, у даному повідомленні, відповідач підтвердила, що ознайомлена із змістом підпункту «д» 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

З наведеного вбачається, що сторони узгодили факт прощення кредитної заборгованості та були взаємно проінформовані про відсутність кредитних зобов'язань Позичальника перед Кредитором.

Відповідно до акту від 28.05.2015 року №71-1700/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.», встановлено, що 18.04.2014 року ОСОБА_1 подано до Підгаєцького відділення Козівської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, і задекларовано доходи у вигляді додаткового блага в сумі 84329,30 грн. проте, 11.03.2015 року відповідач надіслала уточнюючу декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік якою виключено із декларації дану суму. Відтак, контролюючим органом встановлено порушення податкового законодавства у вигляді неперерахування до бюджету до 01.08.2014 року податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2013 році в сумі - 14106,58 грн.

На підставі вищенаведеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 10.06.2015 року, яке отримано відповідачем 12.06.2015 року, про що свідчить її особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідності до довідки про наявність заборгованості станом на 18.01.2018 року у ОСОБА_1 наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 20721,99 грн. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в тому числі, податкові зобов'язання - 14106,58 грн., штрафні санкції 3526,65 грн., пеня - 3088,76 грн.

Дана заборгованість виникла в результаті несплати грошового зобов'язання відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 10.06.2015 року.

При цьому суд зазначає, що оскільки відсутні докази оскарження податкового повідомлення - рішення в адміністративному чи судовому порядку, грошові зобов'язання визначені в них, вважаються узгодженими.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми податкового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідачу виставлялась податкова вимога №486-25 від 20.08.2014 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключено через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому, окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває у податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи із системного аналізу норм чинного податкового законодавства, оскільки відповідач був проінформований в один із встановлених законом способів про те, що банк здійснив анулювання боргу, відповідач самостійно повинна сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу у відповідача не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька, 1, ) заборгованість по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 20721 (двадцять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 99 коп. шляхом перерахування на р/р 0461, код банку одержувача 36084944, банк одержувача ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, призначення платежу .

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.