Справа № 152/1808/17
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 квітня 2018 р. Справа № 152/1808/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, ОСОБА_2 Головного управлінні ПФУ у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про: визнання рішення протиправним, його скасування та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення відповідача протокол №1315 від 20 жовтня 2017 року протиправним та скасування його, зобов'язати відповідача призначити трудову пенсію на пільгових умовах відповідно до правил ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення за пенсією 10 жовтня 2017 року.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що в листопаді 2017 року в нього виникло право на отримання пенсії на пільгових умовах , в зв'язку із тим, що працював на роботі зі шкідливими умовами праці, а саме машиністом парового котла з 14 січня 1981 року по 17 березня 1989 в державному підприємстві "Управління придністровських під'їзних колій "УПРДНІСТЕР".

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік для виходу на пенсію ОСОБА_1 має бути зменшено, оскільки позивачем пропрацьовано машиністом парового котла 8 років 2 місяці 3 дні. Однак, ОСОБА_2 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років зарахувала період роби з 01.06.1984 року по 16.03.1989 до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. Період роботи з 14.01.1981 року по 31.05.1984 ОСОБА_2 не зараховано, в зв'язку із тим, що первинними архівними документами не підтверджується робота в якості машиніста парових котлів.

Позивач не погоджується з таким висновком та в обґрунтування свого трудового стажу останній посилається на те, що в пенсійній справі міститься довідка з архіву №01-13-125 від 15.03.2017 року, яка підтверджує, що з 14.01.1981 року ОСОБА_1 працював машиністом парового котла, про що також зроблено запис в трудовій книжці. Також, у вказаній довідці зазначено, що в травні 1984 року ОСОБА_1 присвоєно 4 розряд машиніста парового котла.

За наведеного вище, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, позивач в підтвердження мотивів свого позову до матеріалів справи надає оригінал уточнюючої довідки від 29.07.2002 №427, виданої арбітражним керуючим за змістом якої підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Упрдністрі по професії машиніст парового котла з 14.01.1981. Наказ №2 від 14.01.1981 по 17.03.1989, Наказ №74-л від 15.03.1989. Дана професія, у довідці вказано, що входить до списку №2, що затверджено Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 та дає право на пільгову пенсію за сп. №2.

Разом з тим, позивачем на адресу суду направлено архівні довідки за 2018 відповідно до яких ОСОБА_1 згідно наказів керівника Управління Придністрянських під"їздних залізничних колій ст. Михайлівка у період роботи з 1981-1984 надавались відпуски за пророблений період як машиністу парового котла. А також, позивач до матеріалів справи долучив копію посвідчення щодо присвоєння йому 19.05.1981 кваліфікацію машиніста (кочегара) правових котлів з правом роботи на газі, та копії посвідчень про проходження щорічної первірки знань по присвоєній кваліфікації.

Сторона відповідача свою позицію щодо заявлених вимог виклала у відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив, згідно яких останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. Оскільки, в трудових книжках не відображається зайнятість повний робочий день, список №2 та результати атестації робочого місця, тому слід керуватися пп."б" п.7 Постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, та п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, де вимогою підтвердження запису є подання відповідної довідки. Такі довідки видаються із посиланням на первинні документи за час виконання роботи, що дає право на пільгову пенсію.

Крім того, у разі ліквідації підприємства, підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні ПФУ у Вінницькій області. ОСОБА_2 діє у відповідності до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, який затверджено Постановою правління ПФУ 10.11.2006 року №18-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року №1231 /13105.

Страховий стаж починаючи з 01.01.2004 року зараховується в залежності від сплати страхових внесків підприємством, на якому працював заявник (ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-У1, який набрав чинності з 01.01.2004 року).

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

В даному випадку підприємство на якому працював позивач - управління Придністрянських під'їздних залізничних колій ст. Михайлівка ліквідовано, тому всі документи що підтверджують пільговий стаж заявника були передані на розгляд ОСОБА_2 при головному управлінні ПФУ у Вінницькій області.

Позивач звернувся до управління за призначенням йому пенсії 19.10.2017 року, за результатами якої ОСОБА_2 при Головному управлінні (протокол №14 від 05.09.2017 року) зараховано до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди з 01.06.1984 року по 16.03.1989 року. Період роботи з 14.01.1981 року по 31.05.1984 року до пільгового стажу було не зараховано.

Не зарахований період з 14.01.1981 року по 31.05.1984 року по причині відсутності підтвердження в первинних документах роботи в якості машиніста парових котлів, оскільки, відповідно до архівної довідки №01-13-126 від 15.03.2017 року, яка видана на підставі книг наказів начальника, табелів нарахування заробітної плати працівникам управління Придністрянських під'їзних залізничних колій ст.Михайлівка за 1981 1989 року ОСОБА_1 значився як слюсар та коч.паточн.уст. до періоду червня 1984 року. З червня 1984 року позивач значиться як маш.котлів, тому цей період зараховано до пільгового стажу, що разом з службою в армії складає 6 років 8 місяців 29 днів. Таким чином, позивач набуде право на пільгову пенсію в 58 років, тобто зі зменшенням на 2 роки від віку виходу на пенсію.

Всього стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах зараховано 6 років 8 місяців 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії в 57 років зі зниженням пенсійного віку.

Таким чином, протокол №1315 від 20.10.2017 року винесено відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням п «б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 та з врахуванням рішення ОСОБА_2 при головному управлінні від 05.09.2017 року.

При цьому, відповідач у своїх запереченнях зсилався на те, що саме ОСОБА_2 Головного управлінні ПФУ Вінницької області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно із ст. 13 п. б Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В зв"язку із наведеним, суд відповідно до ухвали від 09.02.2018 постановив розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов"язання вчинити дії проводити в порядку загального позовного провадження.

В ході підготовчого засідання ухвалою суду від 14.03.2018 року залучено до участі у справі №152/1808/17 другого відповідача ОСОБА_2 Головного управлінні ПФУ Вінницької області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

До такого висновку суд прийшов з огляду на те, що стаж роботи на пільгових умовах на підприємствах, які ліквідовано, зараховується ОСОБА_2 Головного управлінні ПФУ Вінницької області згідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/ 13105 (далі - далі Порядок № 18-1).

Відповідач 2 направив на адресу суду відзив щодо заявлених позовних вимог за змістом яких останній не погоджується з позовними вимогами, мотивуючи наступним.

У відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи від 26 років до 30 років (залежно від дати звернення з приводу призначення пенсії), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці (для чоловіків - не менше 6 років 3 місяці), пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченої статтею 26 Закону, на 1 рік за кожних 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

За правилами частини 2 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявного стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пільговій довідці (форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006р. за №920) має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до матеріалів справи 31 липня 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 при головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років (далі - ОСОБА_2) з заявою про підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

На засіданні комісія розглядала наступні документи: заяву ОСОБА_1 від 31.07.2017 року про підтвердження стажу роботи; трудова книжка; копія трудової книжки; копія паспорта; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; довідки від 14.03.2017 № 01-14-28, від 15.03.2017 №01-13-125, 126; витяг з ЄДРПОУ.

Листом № 3433/09-35/02 від 07 вересня 2017 року позивача повідомлено про результати розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років заяви від 31 липня 2017 року.

Згідно рішення про результати розгляду заяви від 05 вересня 2017 року (далі - Рішення), ОСОБА_2 прийшла до висновку зарахувати періоди роботи з 01.06.1984р по 16.03.1989р до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з нормами законодавства, яке діяло в період роботи особи на зазначеному виробництві, пільгове пенсійне забезпечення надається машиністам (кочегарам) котлів та їх помічникам, що передбачено розділом XIV Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад робота у яких діє право на пенсію на пільгових умовах затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р №1173.

Таким чином ОСОБА_2 не зараховані періоди роботи з 14.01.1981р по 16.03.1984р. оскільки первинними архівними документами не підтверджується робота в якості машиніста парових котлів.

В ході судового розгляду представники відповідачів свої аргументи, що наведені в письмових заявах, підтримали. Суду надали пояснення, аналогічні змісту заперечень, просили відмовити у задоволені вимог, так як вважають правомірними свої висновки. При цьому зазначили, що в разі зарахування трудового стажу позивачу період роботи з 14.01.1981р по 16.03.1984р., заявник дійсно має право на призначення пенсії на пільгових умовах. Після закінчення з"ясування обставин та перевірки їх доказами, учасники справи подали заяви про проведення судових дебатів без їх участі.

Позивач також в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутність.

Ухвалою суду від 03.04.2018 постановлено розгляд та вирішення справи по суті здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази в обґрунтування своєї позиці, суд встановив фактичні обставини справи.

Згідно матеріалів справи, в трудовій книжці ОСОБА_1 відзначено, що 14.01.1981 року прийнятий на посаду в якості машиніста парового котла ДП Управління Придністровських залізничних під'їзних колій "Упрдністер".

03.05.1984 року позивачу присвоєно четвертий розряд машиніста парового котла.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на підставі рішення суду, 30.12.2005 року припинено юридичну особу - ДП Управління Придністровських залізничних під'їзних колій "Упрдністер".

В липні 2002 року арбітражним керуючим ОСОБА_3 видано ОСОБА_1 уточнюючу довідку про те, що він дійсно працював в Упрдністрі по професії машиніст парового котла з 14.01.1981 Наказ №2 від 14.01.1984 по 17.03.1989 Наказ №74-л від 15.03.1989. Вказана професія входить до списку №2, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 №162 Р-ХХХІІІ.

Відповідно до архівної довідки Шаргородського районного Трудового архіву Шаргородської районної ради №01-13-125 від 15.03.2017 підтверджено, що наказом начальника Управління Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка Шаргородського району від 14 січня 1981 року №2 параграф №2 ОСОБА_1 прийнято в локомотивне депо машиністом першого класу з 14.01.1981. Згідно наказу начальника Управління Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка від 24.05.1984 №78 параграф №7 машиністу парових котлів ОСОБА_1 присвоєно 4 розряд машиніста парового котла з 03.05.1984.

Наказом №74-л від 15.03.1989 машиніста парового котла ОСОБА_1 призначено виконувати обов'язки інженера - теплотехніка, згідно переводу за його згодою з 17.03.1989 року.

Підставою архівної довідки №01-13-125 є фонд №7, опис 1, книги наказів начальника Управління Придністрянських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області за 1981-2002 роки.

Архівною довідкою №01-13-126 визначено, що Управління Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка Шаргородського району нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 (лютий-травень 1981- слюсар, червень - липень, вересень - грудень 1981 року - травень 1984 року - коч.паточн.уст., серпень 1981, червень 1984-1989 маш. коштів) заробітну плату.

05.09.2017 протоколом №14 ОСОБА_2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняла рішення про результати розгляду заяви ОСОБА_1 щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, яким зарахувала період роботи з 01.06.1984 року по 16.03.1989 року до стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 стаття 100. Період роботи з 14.01.1981 року по 31.05.1984 року зарахувати до пільгового стажу неможливо, оскільки первинними архівними документами не підтверджується робота в якості машиніста парових котлів.

Протоколом №1315 від 20.10.2017 Шаргородське об'єднане УПФУ відзначено, що ОСОБА_1 не має права на пенсію

24.10.2017 комісією Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України складено протокол №27 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст. 13 пункту "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення", за відсутністю 7 років 6 місяців стажу роботи на пільгових умовах на посаді машиніста котла.

Визначаючись щодо позовних вимог суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зокрема, згіднл пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи від 26 років до 30 років (залежно від дати звернення з приводу призначення пенсії), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання сторони відповідача на те, що період роботи з 14.01.1981 по 31.05.1984 року в якості машиніста парового котла первинними архівними документами не підтверджується, суд оцінює критично з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, трудовий стаж ОСОБА_1 на посаді машиніста парового котла у період з 14.01.1981 року по 17.03.1989 підтверджується записами в трудовій книжці, а також іншими письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. А саме, уточнюючою довідкою арбітражного керуючого ОСОБА_3 за липень 2002 року, яка ОСОБА_2 була повернута позивачу як така, що не є первинним документом.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку №637 передбачено, що для підтвердження спеціального стажу подаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. Дана довідка видана арбітражним керуючим у 2002, тобто у період ліквідації підпрємства на якому працював позивач, та не викликає сумніву у її достовірності, з чим погоджуються і представники відповідачів. Крім того суд звертає увагу, що відповідно до трудової книжки позивача 01.07.2002 саме арбітражним керуючим зроблено запис про звільнення ОСОБА_1 в зв"язку з скороченням чисельності по штату за ст. 40 п.1 КЗпП України, підстава наказ №21 від 01.07.2002.

Відтак, за змістом довідки арбітражного керуючого, виданої ОСОБА_1 про те, що він дійсно працював в Упрдністрі по професії машиніст парового котла з 14.01.1981 Наказ №2 від 14.01.1984 по 17.03.1989 Наказ №74-л від 15.03.1989. Вказана професія входить до списку №2, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 №162 Р-ХХХІІІ.

Одночасно, суд приймає докази, зокрема архівну довідку №01-13-122 від 01.03.2018 та архівну довідку №01-13-122-а від 01.03.2018 якими підтверджено, що ОСОБА_1 наказом начальника Управління Придністрянських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області від 24.05.1984 року №78 параграф №7, як машиністу пар. котла присвоєно 4-й розряд машиніста парового котла з 03.05.1984. Також, наказом начальника Управління Придністрянських підїзних залізничних колій ст. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області від 10.07.1984 №97 параграф 5 ОСОБА_1 маш. котла надано відпустку за 1983 рік з 10 липня по 09 серпня 1984 року, за 1981 - з 18.05.по 15.06.1982 згідно наказу від 17.05.1982 №62-а параграф 5, за 1982 - з 18.07. по 17.08.1983 згідно наказу від 12.07.1983 №111 параграф 3.

Надаючи оцінку доказам, суд зазначає, що вищевказані архівні довідки №01-13-122 від 01.03.2018, №01-13-122-а від 01.03.2018 на розгляд ОСОБА_2 не подавалась. Проте, представниками відповідачів з приводу даних письмових доказів в ході судового розгляду справи зауважень суду не надходило, клопотання щодо їх виключення із ряду доказів не заявлялись.

Таким чином, усі вищенаведені обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у позивача права на пенсію згідно положень п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, підтвердженням (доказом) того, що позивач працював машиністом парового котла є запис в його трудовій книжці та наявні у матеріалах справи довідки, які відповідають вимогам законодавства, що не потребує інших способів доведення цього факту.

Враховуючи вищевикладене, перебування позивача на посаді машиніста парового котла у період роботи з 1981 по 1984 не викликає сумніву та підтверджується належними та допустимими доказами, що є безпосередньо записи в трудовій книжці, а також уточнююча довідка, архівні довідки зазначені вище.

Щодо посилань сторони відповідача на те, що архівні довідки є первинними документами та згідно яких не підтверджено період роботи на посаді, що дає на призначення пенсії на пільгових умовах, то судом вони відхиляються з огляду на те, що законодавством визначено основним документом в підтвердження стажу є трудова книжка.

За наведеного вище, суд вважає обгрунтованими мотиви позивача, що дає підстави для висновку про задоволення позовних вимог.

Одночасно, вирішуючи спір у спосіб, який заявлений позивачем, суд зважає на наступне.

Так, згідно мотивів позову, позивач вказує на порушене його право на призначення пенсії. Предметом оскарження у даній справі є рішення Шаргородського об'єднаного УПФУ, оформлене протоколом №1315 від 20.10.2017. Проте, в ході судового розгляду судом установлено, що вказане вище рішення прийнято на підставі рішення ОСОБА_2 від 05.09.2017, яким було розглянуто заяву ОСОБА_1, та період роботи з 14.01.1981 по 31.05.1984 не зараховано, оскільки архівними документами не підтверджується робота в якості машиніста парових котлів.

Досліджуючи дане питання судом установлено, що ОСОБА_2 головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, приймаючи рішення про результати розгляду заяви, оформленого протоколом №14 від 05.09.2017, не роз'яснено ОСОБА_1 про можливість оскарження вказаного рішення, що є порушенням прав позивача.

За наведеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, та з метою повного захисту його прав та інтересів, про захист яких він звернувся, необхідним є вийти за межі позовних вимог шляхом скасування рішення ОСОБА_2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.09.2017, оформленого протоколом №14.

Згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав щодо яких подана позовна вимога.

В силу приписів ч.1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначать зміст і спрямованість діяльності держави.

Поряд з вимогою про визнання протиправним рішення, позивачем заявлено вимогу про зобовязання Шаргородського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до положень ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту його звернення.

Слід відзначити, що зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

За наявності визначених законом умов, обставин справи, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов'язання прийняти рішення. Це цілком узгоджується з положеннями КАС України.

Таке право надається суду в силу положень ст. 245 КАС України, зокрема її частини 2 пункту 10 за приписами якої у разі задоволення позову, суд може обрати спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб"єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб"єкта владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

"Ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що для повного захисту позивача необхідно задовольнити вимогу щодо зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до положень ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту його звернення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправим та скасувати рішення Шаргородського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, оформленого протоколом №1315 від 20.10.2017.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправим та скасувати рішення ОСОБА_2 Головного управлінні ПФУ у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви, оформленого протоколом №14 від 05.09.2017.

Зобо"язати Шаргородське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до положень ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту його звернення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Шаргородського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області сплачений при зверненні судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 51, с. Михайлівка, Шаргородський район, Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Шаргородське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 222, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код 40352856)

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя

Помічник судді