Справа № 674/1377/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1377/17

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

03 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Томашук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року (ухвалене у м. Дунаївці о 11 год. 37 хв. 15 січня 2018 року, повний текст якого виготовлено 23 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії. Зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати час роботи ОСОБА_2 на посаді завідуючого фільмотекою Дунаєвецького районного відділу народної освіти з 01.06.1981 року по 30.09.1984 р. та на посаді вчителя фізики Дунаєвецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.09.1981 року по 30.09.1984 р. і з 01.10.1984 року по 01.10.1985 р. до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до положень п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що право на нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мають виключно особи, які працювали за основним місцем роботи на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 04 листопада 1993 року №909 (далі - Перелік №909).

Водночас, позивач працював на посаді завідуючого фільмотекою Дунаєвецького районного відділу народної освіти, а дана посада не передбачена Переліком №909. Період роботи позивача на посаді вчителя фізики Дунаєвецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів 01.09.1981 по 30.09.1984 і з 01.10.1984 по 01.10.1985 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувати також не має підстав, адже позивач працював на даній посаді за сумісництвом.

Позивач переконаний, що з 10 червня 2017 він є пенсіонером за віком, на день досягнення пенсійного віку працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, має загальний трудовий стаж понад 42 роки, іншої пенсії не отримував, і відповідно має право на нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання позивача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що позивач з 01.06.1981 по 30.09.1984 працював на посаді завідуючого фільмотекою Дунаєвецького районного відділу народної освіти та з 01.10.1984 по 01.10.1985 працював на посаді інспектора шкіл Дунаєвецького районного відділу народної освіти і за погодженням завідувача Дунаєвецького районного відділу народної освіти за сумісництвом на посаді вчителя фізики у Дунаєвецькій середній школі №1з тижневим навантаженням більше 7 годин.

15.08.2017 позивач звернувся до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 09/Р-10 від 28.08.2017 відповідач відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на момент призначення пенсії, оскільки посади, на яких працював позивач за основним місцем роботи не передбачені Переліком №909, а на посаді вчителя позивач працював за сумісництвом.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191, до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е", п. "ж" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком № 909.

Відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років, а з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

З матеріалів справи встановлено, що позивач працював на посаді завідуючого фільмотекою Дунаєвецького районного відділу народної освіти з 01.09.1981 по 30.09.1984 та інспектора шкіл Дунаєвецького районного відділу народної освіти з 01.10.1984 по 01.10.1985, а також за сумісництвом на посаді вчителя фізики Дунаєвецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.09.1981 по 30.09.1984 і з 01.10.1984 по 01.10.1985.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (із змінами та доповненнями), посади завідуючого фільмотекою та інспектора шкіл не відносяться до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 245 від 03.04.1993р. передбачено, що робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Разом з цим, норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачають можливості зарахування до спеціального стажу періоду роботи за сумісництвом, що вказує на неможливість зарахування до спеціального стажу періоду роботи позивача на посаді вчителя фізики Дунаєвецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01.09.1981 по 30.09.1984 і з 01.10.1984 по 01.10.1985.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у позивача відсутній страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що є обов'язковою умовою для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 квітня 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.