Справа № 814/2360/17
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 р. № 814/2360/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельник О.М. за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат", пр. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55204

до відповідача:Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 18.08.2017р. № НОМЕР_1,№,№,№, №,

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1447, від 27.03.17;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2, від 12.04.17;

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» (далі: Позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управлінням ДФС у Миколаївській області (далі: Відповідач) від 18 серпня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що порушень встановлених актом перевірки від 02.08.2017 року №980/14-9-05,00418107, а саме: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 036 814 грн. (2015 рік); пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України, в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 482 693 грн.; п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 16 602 046 грн.; ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94ВР (із змінами та доповненнями) в частині перевищення законодавчо встановленого терміну надходження виручки без отримання висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку: за контрактом від 28.02.2016 № 28/02 з «BALMERONIA ENTERPRISES Ltd.» Кіпр; за контрактом від 26.03.2015 №3749 з «ALLSEEDS SWITZERLAND S.A.» Швейцарія; п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, в частині не оприбуткування готівкових коштів у день їх одержання у книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 409209,07 гривень, позивачем допущено не було. Податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 18 серпня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5, що були прийняті на підставі висновків акту перевірки є неправомірними, не підкріплені достатнім документальним та законним обґрунтуванням.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву, вважає, що податкові повідомлення-рішення від 18 серпня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5, що прийняті на підставі висновків акту перевірки №980/14-9-05,00418107 є правомірними, тому не підлягають скасуванню, а позов задоволенню. В ході проведення перевірки фахівцями ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт від 26.07.2017 № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки запитуваних документів, який зареєстровано у спеціальному журналі реєстрації актів. За результатами перевірки складено акт від 11.06.2015року №312/22/ 00418107, в якому зазначено, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевіряється, відсутні.

Суд заслухав думку представників сторін, вивчив матеріали справи, надав оцінку наявним доказам та встановив наступне.

Фахівцями відповідача - ГУ ДФС у Миколаївській області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2017, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2017.

02.08.2017 відповідачем було складено акт від №980/14-29-14-05/00418107 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2017, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2017».

Як вбачається з акту перевірки з боку Позивача встановлено порушення:

1. пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 036 814 грн. (2015 рік).

2. пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України, в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 482 693 грн.

3. п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 16 602 046 грн.

4. ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94ВР (із змінами та доповненнями) в частині перевищення законодавчо встановленого терміну надходження виручки без отримання висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку: за контрактом від 28.02.2016 № 28/02 з «BALMERONIA ENTERPRISES Ltd.» Кіпр; за контрактом від 26.03.2015 №3749 з «ALLSEEDS SWITZERLAND S.A.»" Швейцарія.

5. п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, із змінами та доповненнями, в частині не оприбуткування готівкових коштів у день їх одержання у книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 409209,07 гривень.

6. п.51.1. ст.51 та пп. «б» п.176.2. ст.176 ПК України щодо неповідомлення контролюючого органу про суми виплаченого доходу фізичній особі на протязі І, ІІ, ІІІ кв. 2015р., повідомлення не в повному обсязі про суми виплаченого доходу фізичним особам відповідно договорів оренди транспортних засобів на протязі І, ІІІ та ІУ кв. 2015р про суми виплаченого доходу фізичним особам відповідно договорів оренди транспортних засобів в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ);

7. абз.4 п.5, п.8 статті 8 Закону України №2464-УІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (з послідуючими змінами та доповненнями) щодо не нарахування та неутримання єдиного соціального внеску із сум винагород за виконані роботи (надані послуги) за договором цивільно-правового характеру на протязі лютого-липня 2015 року.

Документальною перевіркою нараховано єдиний соціальний внесок із сум винагород за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовим договором на протязі лютого-липня 2015 року в сумі 2316,36 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.08.2017 року: № НОМЕР_1, яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 216 852,53 грн.; № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем з ПДВ на загальну суму 24 903 069,00 грн., з яких за податковими зобовязаннями 16 602 046,00 грн., за штрафними санкція 8 301 023,00 грн.; № НОМЕР_3, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік у суму 6 451 217,00 грн. та за І квартал 2017 року у сумі 2031 476,00 грн.; № НОМЕР_4, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем з податку на прибуток у сумі 4 036 814,00 грн.; № НОМЕР_5, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО у сумі 2046045,35 грн.

В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № НОМЕР_1, яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 216 852,53 грн., суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Позивач фактично визнає порушення ним 90-денного терміну з дати оформлення митної декларації однак вважає, що Постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2016 року № 361 „Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України (далі - Постанова № 361), яка набрала чинності 29.07.2016, внесені зміни до постанови від 07.06.2016 № 342 „Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", тому строк розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, передбаченими в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» збільшено з 90 до 120 календарних днів».

Суд не погоджується з даними висновками з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1. Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Правління Національного Банку України від 03.03.2015 № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Термін дії постанови з 04.03.2015 по 03.06.2015 року.

Постановою Правління Національного Банку України від 03.06.2015 № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Термін дії постанови з 04.06.2015 по 03.09.2015 року.

Постановою Правління Національного Банку України від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Термін дій Постанови з 04.09.2015 по 04.12.2015 року.

Таким чином, розрахунки за операціями з експорту продукції, здійснених в період з 04.03.2015 року по 04.12.2015 року, повинні здійснюватися у 90-денний термін.

Митна декларація №500010003/2015/005192 фактурною вартістю 77333,03 дол. США, або 1 629 470,20 грн., оформлена 03.06.15 року та має граничний термін надходження виручки 01.09.15 року.

Постановою Правління Національного Банку України від 04.03.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Термін дій Постанови з 05.03.2016 по 08.06.2016 року.

Постановою Правління Національного Банку України від 07.06.2016 № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Термін дій Постанови з 09.06.2016 по 14.09.2016 року.

Постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2016 року № 361 „Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України (далі - Постанова № 361), яка набрала чинності 29.07.2016, внесені зміни до постанови від 07.06.2016 № 342 „Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".

Зокрема, пунктом 2 Постанови № 361 передбачено збільшення граничного строку для розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 календарних днів до 120 календарних днів, пункт 2 цієї постанови діяв до 14 вересня 2016 року включно.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність. Це означає, що до події, факту застосовується той закон (нормативно-правовий акт), під час якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене, у випадку не завершення розрахунків за експортними, імпортними операціями, за якими на 29.07.2016 року не встановлено перевищення 90-денного строку розрахунків, такі розрахунки здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Митна декларація №500040408/2016/001947, фактурною вартістю 142599,60 дол. США, або 3613993,78 грн., оформлена 25.04.16 та має граничний термін надходження валютної виручки 24.07.2016 року.

На момент набрання чинності Постановою № 361, 90-денний строк розрахунків за експортною митною декларацією від 25.04.16 за контрактом від 28.02.2016 №28/02 вже був вичерпаний, тобто порушення мало місце, тому строк для розрахунків до 120 календарних днів не міг бути збільшений.

Таким чином, відповідач дійшов правомірного висновку щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за МД №500010003/2015/005192 від 03.06.15 року, фактурною вартістю 77333,03 дол.США, або 1 629 470,20 грн., за період з 02.09.2015 по 04.09.2015 та МД №500040408/2016/001947 від 25.04.16, фактурною вартістю 142599,60 дол.США, або 3613993,78 грн., за період з 25.07.2016 по 12.08.2016 року.

Так, з огляду на вищевказане, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, суд дійшов висновків про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи а саме з акту перевірки відповідач дослідив отримання товарів (робіт, послуг) на підставі наданих до перевірки ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК" первинних документів (видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг), товарно-транспортних накладних, даних бухгалтерського обліку з урахуванням проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої від інших ДПІ на підтвердження взаємовідносин між ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК" з постачальниками товарів (робіт, послуг), та дійшов висновку, що взаємовідносини Позивача з СФГ «ЛЮБАВА-1» ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ», ТОВ «ГАЗКОМІНВЕСТ», ТОВ «ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ», ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.» мали безтоварний характер.

Такі висновки відповідач зробив на підставі того, що по взаємовідносинах Позивача з СФГ «ЛЮБАВА-1» () деякі товарно-транспортні накладні на транспортування продукції, оформлені не належним чином, а саме: в накладних не зазначено конкретну адресу місць навантаження та розвантаження товару або взагалі відсутня адреса навантаження. Крім того в деяких ТТН не зазначено посади, прізвища та підписи осіб, які здавали товар водію для перевезення, прізвище та ініціали водія-експедитора, найменування перевізників.

Крім того, на запит під час проведення перевірки позивачем не надано: передбачені п.3.2 договорів від 20.04.2015 № 4-2015 та від 27.05.2015 № 5-2015 оригінали аналіз-карток, карантинні сертифікати, сертифікати походження, якості; пояснення та/або документальне підтвердження стосовно умов поставки товару, хто і за чий рахунок здійснював поставку (надати договори з перевізниками при наявності), адреса поставки товару по договорам від 20.04.2015 № 4-2015 та від 27.05.2015 № 5-2015; підтверджені відповідно до законодавства (зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо) повноваження особи, що отримувала товари у постачальника (у разі наявності); передбачені п.11.8 договорів від 20.04.2015 № 4-2015 та від 27.05.2015 № 5-2015 наступні документи: копія виписки з єдиного державного реєстру; копія довідки Статистики; копія статуту підприємства або витягу з нього з зазначенням видів діяльності та повноважень керівників на підписання договорів; копія наказу/протоколу на призначення директора; копія свідоцтва ПДВ; копія довідки про кількість персоналу, працюючого на підприємстві згідно штатного розпису; копія фінансового звіту за останні звітні періоди; Довідка 4-сг за поточний рік; Довідка 29-сг за попередній рік; підтверджені відповідно до законодавства (зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо) повноваження особи, що отримувала товари у постачальника (у разі наявності), внаслідок чого відповідачем складено акт від 26.07.2017 № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки запитуваних документів, який зареєстровано у спеціальному журналі реєстрації актів.

Крім того, відповідачем встановлено, що СФГ «Любава-1» задекларовано наявність земельних ділянок, які використовуються для ведення діяльності: у 2014 році площею 4 928,61 га, у т.ч. рілля 4 697,19 га, багаторічні насадження 230 га, пасовища 1,42 га; у 2015 році 8 504,27 га у т.ч. рілля 8 134,2005 га, сіножаті 91,0035 га, пасовища 49,07 га, багаторічні насадження -230 га. Однак, за даними Відділу Держземагенства у Березівському районі за підприємством СФГ »Любава 1» рахується 5,61 га згідно державного акту СФГ «Любава 1» не має у власності основних засобів.

Таким чином, відповідач, не усунув суперечностей, в акті перевірки, зазначивши, що СФГ «Любава» декларує наявність земельних ділянок, що використовуються для ведення господарської діяльності, однак дані Держземагенства у Березівському районі Одеської області містять інші дані. Не надав інших відомостей і під час судового засідання.

Також відповідач зазначив, що прокуратура Одеської області здійснює досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження внесених до ЄРДР за № 0000265 від 12.04.2016 p., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364 КК України. В ході досудового розслідування встановлено факти створення та придбання невстановленими особами низки підприємств, діяльність яких містить ознаки фіктивності, які використовуються для вчинення фіктивних правочинів та проведення так званих «безтоварних операцій», серед яких є СФГ «ЛЮБАВА-1».

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» (код за ) відповідач зробив висновок про наявність порушень податкового законодавства та відсутність реальних господарських операцій з таких підстав.

26.07.2017 відповідачем складено акт № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки запитуваних документів: пояснення та/або документальне підтвердження (товарно-транспортні накладні) стосовно перевезення (доставки) товару до пункту доставки, конкретна адреса пункту доставки яка вказана за укладеним договором; підтверджені відповідно до законодавства (зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо) повноваження особи, що отримувала товари у постачальника (у разі наявності); документи, що підтверджують відрядження особи, що отримувала товари у постачальника до м. Миколаєва: товарно-транспортні накладні, які б підтверджували рух товару від контрагента-постачальника ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» за березень - квітень 2015 року в адресу ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК». Крім того, відповідач послався на аналіз інформації про виявлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг за травень 2015 року, за даними ЄРПН, а також згідно з наявними матеріалами перевірок, зустрічних звірок, узагальнених податкових інформацій щодо контрагентів по взаємоповязаних ланцюгах таких операцій. За результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних за березень, квітень 2015 року встановлено, що ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» документально оформлювало (реєструвало податкові накладні) операції з реалізації товарів спецодягу в асортименті на адресу контрагентів-покупців, походження якого по ланцюгу не встановлено. Придбання зазначених товарів за відповідний період відбувалось у контрагентів постачальників ТОВ «ЛЕКС ПРО» (код за ), ПП «ТК «КРОКУС» (код за ) за березень, квітень 2015 року, які в свою чергу даний товар не придбавали, тобто відбулась підміна товару по ланцюгу постачання. Також проводилась реалізація товарів, які взагалі не придбавались у жодного з перелічених постачальників.

На підставі зазначеного відповідач зробив висновок, що не встановлено постачальників та джерело походження на придбання спецодягу, який у подальшому ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» виписано на адресу ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК».

Щодо перевезення предмету договору між даними контрагентами позивач пояснив, що спецодяг. (рукавички трикот. посилені, фартух прогумований, костюм зварювальника комбінований, шапка разова п/пропіленова, маска одноразова п/пропиленова та інше, були вивезені працівником, який проживає в м.Миколаєві та погодився доставити ПАТ «Первомайський МКК» легковим транспортом, а обсяг продукції дозволяв здійснити такий вид перевезення, тому документів на перевезення, товаро-транспортних накладних виписано не було, і не оформлювалось відрядження. Також представник позивача зазначив, що під час перевірки це пояснювалось фахівцям відповідача, але вони не брали ці відомості до уваги, та склали акт від 26.07.2017 № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки запитуваних документів.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ "ГАЗКОМІНВЕСТ" (), відповідач дійшов висновку про відсутність реальних господарських взаємовідносин з огляду на наступні обґрунтування.

ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК" до перевірки надано договір постачання природного газу, акти прийому-передачі природного газу, акти про виконані роботи по транспортуванню природного газу, технічні акти про обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу, підписані ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» і газорозподільним (газотранспортним) підприємством ПАТ по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» (), які підтверджують обсяги фактично спожитого газу за звітні періоди. В наданих технічних актах про обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу постачальниками всього обсягу спожитого природного газу зазначені: у січні 2015 року ТОВ «ЕКСИМГАЗ», у лютому 2015 року ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНА ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ», у березні 2015 року ТОВ «ПАУЕРСІТІ».

26.07.2017 фахівцями ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки Документального підтвердження постачання ТОВ "ГАЗКОМІНВЕСТ" обсягів природного газу, зазначених в актах прийому-передачі природного газу за січень-березень 2015 року.

Крім того, відповідачем встановлено, що керівником та засновником субєкта господарювання ТОВ "ГАЗКОМІНВЕСТ" значиться громадянин ОСОБА_3. За результатами проведених заходів співробітниками оперативного управління ДШ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві опитано гр. ОСОБА_3, який надав пояснення, що не причетний до створення, реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності субєкта господарювання.

Відповідно 02.12.2015 свідоцтво платника ПДВ ТОВ "ГАЗКОМІНВЕСТ" анульовано. До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000184 від 14.12.2015 з за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

На вимогу суду відповідачем вироку щодо ОСОБА_3 надано не було, щодо його наявності чи відсутності відповідачеві інформація не доступна та не відома.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ" () відповідач не зважаючи на надання договору купівлі-продажу, видаткових накладних, дійшов висновку про безтоварність господарських операцій з таких підстав.

Згідно укладеного договору умови поставки: FСА (ІНКОТЕРМС 2000): склад ПРОДАВЦЯ: м. Дніпропетровськ. На підтвердження поставки, була надана експрес-накладна від 19.05.2015 № 61 ТОВ «НОВА ПОШТА», згідно якої ТОВ "ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ" з відділення № 15, просп. Праці, 9, м. Дніпропетровськ був відправлений вантаж, кількість місць 3, фактична вага 39 кг, оголошена вартість 500 грн., який був отриманий представником ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» ОСОБА_4 21.05.2015 у відділенні № 1, вул. Вознесенська, 52, м. Первомайськ. Відповідач зазначив, що експрес-накладна не містить будь-яких даних стосовно номенклатури та кількості товару, що пересилався, оголошена вартість пересилання 500 грн., не відповідає вартості товару, придбаного у ТОВ "ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ" на загальну суму 52725,00 грн. з ПДВ, тобто зазначену експрес-накладну ТОВ «НОВА ПОШТА» неможливо повязати з операціями з продажу постачальником ТОВ "ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ" запчастин у травні 2015 року. Видаткові накладні № 1615 від 21.05.2015, № 1698 та № 1699 від 27.05.2015 виписані пізніше, ніж відбулося відправлення товару за експрес-накладною від 19.05.2015 №61.

26.07.2017 фахівцями ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт № 370/14-29-14-05/00418107 про ненадання до перевірки запитуваних документів, які підтверджують поставку товару.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ "РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У." () відповідач дослідив договір, видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг) та дійшов висновку, що не можливо встановити фактичне надання ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.» передпродажних і маркетингових послуг на адресу ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» за період березень, червень, вересень, лютий 2016 року.

Такі висновки відповідачем зроблені з тих підстав, що у видаткових накладних не зазначені посадові особи, відповідальні за здійснення господарської операції і правильність оформлення накладної, проставлені лише підписи, тому не можливо ідентифікувати, кому вони належать.

До перевірки надані акти виконаних робіт (наданих послуг), в яких одним рядком зазначене найменування наданої послуги, її вартість та загальна вартість всіх послуг. Будь-яких розрахунків вартості наданих послуг до перевірки не надано.

Умовами договору передбачено розрахунок кожного виду передпродажних та маркетингових послуг на підставі конкретних кількісних та вартісних показників, жодного розрахунку зазначених послуг до перевірки не надано. Позивачем також не надано до перевірки документів, які підтверджують, що надані передпродажні і маркетингові послуги призвели до збільшення обсягу реалізації товарів ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» на конкретних торгівельних точках, неможливо оцінити економічну вигоду від понесених ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК» витрат на передпродажну підготовку товарів та маркетингові послуги.

Суд не погоджується з висновками відповідача з огляду на таке.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.05.2016) об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Аналіз норм Податкового кодексу свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльність відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4. розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами /затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727/ у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, ч.2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено наступні поняття: первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, в свою чергу господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до приписів частини другої статті 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем до перевірки надано окрім договорів, додатків до них та специфікацій, також видаткові накладні, акти виконаних робіт/наданих послуг, що оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704, тобто ці документи є первинними документами бухгалтерського обліку в розумінні частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Документи які на думку відповідача не були надані до перевірки про що складений акт № 370/14-29-14-05/00418107 від 26.07.2017 року не є такими, що передбачені вимогами діючого законодавства.

Оплату придбаного товару проведено шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки постачальників, що підтверджується платіжними дорученнями наданими для огляду, як під час перевірки так і на виконання запитів податкового органу.

На підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ до перевірки надано копії податкових накладних, які оформлено у відповідності до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України. Податкові накладні отримані з Єдиного реєстру податкових накладних. Зауваження щодо правильності оформлення податкових накладних у акті перевірки відсутні.

Крім цього, щодо господарських операцій між ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» відповідач в обґрунтування допущення порушень Податкового кодексу України ПАТ «Первомайський МКК» послався на те, що ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ» документально оформлювало (реєструвало податкові накладні) операції з реалізації товарів спецодягу в асортименті на адресу контрагентів-покупців, походження якого по ланцюгу не встановлено, тобто на .

Однак, слід зауважити на наступному. Як визначено частиною другою статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, частиною першою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Суд зазначає, що встановлення податковим органом порушень податкового законодавства у діях інших суб'єктів господарювання, ніж позивач, в будь-якому випадку не може бути підставою для висновку про наявність порушень податкового законодавства у господарській діяльності всіх контрагентів порушника.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів.

За відсутності відповідного вироку суду, де визнані встановленими факти, зібрані під час розслідування кримінальних справ, будь-яка зібрана під час розслідування інформація не може бути належним доказом, оскільки вона може не знайти підтвердження за результатами судового розгляду відповідної кримінальної справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем надано усі необхідні первинні документи щодо придбання, перевезення, отримання та передача на зберігання і переробку підтверджено необхідними розрахунковими, платіжними та первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та які були досліджені під час перевірки.

Угоди, які були укладені між позивачем та СФГ «ЛЮБАВА-1» ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ», ТОВ «ГАЗКОМІНВЕСТ», ТОВ «ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ», ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.» спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з контрагентами СФГ «ЛЮБАВА-1» ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС-МИКОЛАЇВ», ТОВ «ГАЗКОМІНВЕСТ», ТОВ «ТД ЧОРМЕТРЕМОНТ», ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.», є правомірним.

Таким чином, відповідач зробив висновок про безтоварність господарських операцій необґрунтовано, внаслідок чого протиправно дійшов висновку про заниження позивачем податок на додану вартість на загальну суму 16 602 046 грн. порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем з ПДВ на загальну суму 24 903 069,00 грн., з яких за податковими зобовязаннями 16 602 046,00 грн., за штрафними санкція 8 301 023,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № суд встановив наступні обставини.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ обєктом оподаткування з податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розд. ІІІ «Податок на прибуток підприємств».

Як вбачається з акту перевірки, відповідач на підставі висновку про безтоварність господарських операцій між Позивачем та СФГ «ЛЮБАВА» дійшов висновку про порушення вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2839159,44 грн (2015 рік).

На прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення вплинули висновки відповідача про допущення Позивачем порушень пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 розд. III Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 15 «Доходи», п.5 П(С)БО 11 «Зобовязання», п.6, п.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 № 318, а саме про завищення відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 31.03.2017 років у загальній сумі 8 482 693 грн., в тому числі: за 2016 рік на суму 6 451 217 грн., за І квартал 2017 рік на суму 2 031 476 грн. та завищення показників рядка 2050 Форми №2 «Звіт про фінансові результати» «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 року на загальну суму 15 773 108,00 грн., за 2015 рік за рахунок включення до даного показника насіння соняшника по взаємовідносинам з СФГ «ЛЮБАВА-І»

Щодо протиправності висновків відповідача про безтоварність господарських операцій по взаємовідносинах між Позивачем та СФГ «ЛЮБАВА», вище за текстом даного рішення, судом вже зроблено висновки.

Тому висновок про порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України з боку позивача та донарахування грошового зобов?язання за платежем з податку на прибуток на суму 2839159, 44 грн. є протиправним.

Крім того, відповідачем за 2015 рік за порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України з боку позивача по взаємовідносинах з ТОВ «Дельфін-2005» донараховано суму грошового зобов?язання за платежем з податку на прибуток 1197654,30 грн. Відповідачем також зроблено висновок про завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток за І квартал 2017 року на суму 2 031 476 грн. по взаємовідносинах Позивача та ТОВ «Дельфін-2005», яке включено до податкового повідомлення рішення від 18.08.2017 року №.

Зазначені висновки зроблені на підставі того, що у ПАТ "ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК" станом на 01.01.2015 року рахується кредиторська заборгованість в журналах ордерах і відомостях по ТОВ «Дельфін-2005» з кодом ЄДРПОУ 1375966) у загальній сумі 8 685 111,10 грн., в тому числі: по бухгалтерському рахунку 632 «Розрахунки з постачальниками основних засобів» у загальній сумі 6 653 635 грн. (з 01.01.2016 - бухгалтерський рахунок 6316 «Розрахунки з постачальниками ОЗ та НМА»); по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» у загальній сумі 2 031 476,10 грн. (з 01.01.2016 бухгалтерський рахунок 6315 «Розрахунки з постачальниками інші»).

Відповідач на підставі ході аналізу первинних документів, інформаційних баз даних та ІС «Податковий блок» встановлено, що підприємство ТОВ «Дельфін-2005» з кодом ЄДРПОУ 1375966 відсутнє, у звязку з чим, перебіг давності по кредиторської заборгованості, яка рахується станом на 01.01.2015 у загальній сумі 8 685 111,10 грн. не стосується ТОВ «Дельфін-2005» з кодом 1375966 та є безнадійною заборгованістю».

Відповідач вважає, що перерахування підприємством здійснені на інший субєкт господарювання з кодом , у звязку з чим, перебіг давності по кредиторській заборгованості, яка рахується станом на 01.01.2015 не стосується ТОВ «Дельфін-2005» з кодом 1375966 та є безнадійною заборгованістю.

Визнання заборгованості безнадійною для цілей податкового обліку проводиться за наявності однієї з ознак наведених у пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України: а) за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності; з) субєктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи з їх ліквідацією.

Таким чином, в звязку з тим що терміни позовної давності, а саме : у сумі 6 653 635 грн. сплинув у січні 2015 році, у сумі 2031476,10 грн. сплинув у І кварталі 2017 року. В результаті зазначеного Відповідач дійшов висновку щодо заниження Позивачем показників рядка 2120 Форми №2 «Звіт про фінансові результати» Інші операційні доходи на суму кредиторської заборгованості по ТОВ «Дельфін-2005» (код ЄДРПОУ 1375966) у сумі 8685111 грн., в тому числі: у 2015 році - у сумі 6653635 грн., у І кварталі 2017 року -2031476 грн.

Суд не погоджується з даним твердженням відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 90 Цивільного кодексу України, п. 1.5 «Вимог до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки»/затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 № 368/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 березня 2012 р. за № 367/20680/ юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи. Найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи (крім органів місцевого самоврядування).

Підприємство з відповідною організаційно-правовою формою та назвою може бути зареєстровано лише одне в Україні.

Відповідно до пояснень головного бухгалтера позивача ОСОБА_5, які були надані ДФС України,- «кредиторська заборгованість перед ТОВ «Дельфін-2005» обліковується за кодом ЄДРПОУ 1375966 помилково. Технічна помилка була допущена при введенні даних підприємства в період до 2014 року. Про наявність технічної помилки свідчить недостатня кількість цифр в даному коді. (Державним реєстратором для юридичних осіб присвоюється код з кількістю знаків, що дорівнює восьми). В акті попередньої перевірки за період 2012-2014 років через неуважність перевіряючих осіб податкової служби, дана технічна помилка відображена в додатку 4d «Реєстр суб?єктів господарювання», додаток до акту перевірки.»

З наданих позивачем доказів вбачається, що акт взаємної звірки розрахунків за вересень 2016 року, скріплено печаткою ТОВ «Дельфін-2005» з кодом , додаткова угода між позивачем та ТОВ «Дельфін-2005» від 03.11.2014 року також містить код 13759643.

Відповідач не звернув уваги на той факт, що код ЄДРПОУ не може складатись з ряду цифр, що менше восьми, оскільки Державним реєстратором для юридичних осіб присвоюється код з кількістю знаків, що дорівнює восьми.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність технічної помилки у коді ЄДРПОУ підприємства не може змінювати сутність господарських відносин, облікової політики підприємства та ідентифікацію підприємства, а відповідно і висновки податкового органу не відповідають приписам діючого законодавства.

Таким чином, висновок про порушення вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III ПК України та визнання кредиторської заборгованості, яка рахується станом на 01.01.2015 у загальній сумі 8 685 111,10 грн. не стосується ТОВ «Дельфін-2005» та є безнадійною заборгованістю-є протиправним та не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 року №-є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення рішення від 18.08.2017 року №, суд зазначає наступне.

Протиправність даного рішення в частині зменшення суми від?ємного значення оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 031 476 грн., за І квартал 2017 року по взаємовідносинах Позивача та ТОВ «Дельфін-2005», судом встановлено вище.

Крім того, зазначеним податковим повідомленням рішенням зменшено суми від?ємного значення оподаткування податком на прибуток у розмірі: 899850,00 грн., за 2016 рік по взаємовідносинах Позивача та ТОВ "ЧЕРКАСИХЛІБ ЛТД" (код ЄДРПОУ 5518948); 1063073,56 грн., за 2016 рік по взаємовідносинах Позивача з ПАТ "ХМЕЛЬНИЦЬКА МАСЛОСИРБАЗА" (код ЄДРПОУ 447729), 3408293,49 грн та 1080000,00 грн., за 2016 рік по взаємовідносинах Позивача з ТОВ "БАТЬКІВЩИНА" (код ЄДРПОУ 3764809).

Як вбачається з акту перевірки, відповідач ОСОБА_6 відображених у рядку 2270 Форми № 2 «Звіт про фінансові результати» «Інші витрати» показників за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 у загальній сумі 33 747 000 грн., встановлено, що на формування цього показника мали вплив витрати нараховані у вигляді штрафів, пені, інфляції, у звязку з простроченими кредиторськими зобовязаннями на підставі оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МКК».

Згідно заяв про визнання кредиторських вимог вищевказаних підприємств та погодження на заяви боржників (відзів) встановлено, що до складу загальній суми заборгованості відносяться: сума основного боргу у сумі 87 265 012,39 грн., пені - 18 750 129,00 грн., втрати від інфляції - б 712 419,37 грн., штрафи - 6 451 217,05 грн., 3% річних за користування коштами - 1 392 557,50 грн..

ОСОБА_6 встановлено завищення у рядку 2270 Форми № 2 «Звіт про фінансові результати» «Інші витрати» за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 років нарахованої суми штрафу згідно вимог кредиторів в розмірі б 451 217 грн.

Нарахування одночасно пені та штрафу фактично є подвійною відповідальністю за порушення одного і того самого зобовязання».

Однак, такі твердження інспекторів податкового органу не відповідають, а ні обставинам перевірки, а ні поданим документам, які досліджувались під час перевірки, а ні розрахункам сум неустойки, визнаних згідно відзивів на заяви про визнання кредиторських вимог, що включені до рядка 2270 Форми № 2 «Звіт про фінансові результати» «Інші витрати» за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 років.

Так, ухвалою від 12.07.2016 року було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Первомайський МКК». На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.07.2016р. було оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат».

Протягом строку, встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на адресу нашого підприємства надійшли заяви про визнання кредиторських вимог: ТОВ «Черкасихліб ЛТД» (код ЄДРПОУ 5518948), СТОВ «Надія» (код ЄДРПОУ 3758016), ПАТ «ОТП Банк", ПАТ "Український інноваційний банк», ПАТ «Хмельницька маслосирбаза» (код ЄДРПОУ 447729), ТОВ «ТД Хмельницькхліб» (), СТОВ «Іскра» (код ЄДРПОУ 3793449), ТОВ «Батьківщина» (код ЄДРПОУ 3764809), ТОВ «Оілпродакшен» (), ТОВ «Кіровоградпродекспорт» (), ПАСТ «Надія» (код ЄДРПОУ 3756690), ТОВ «Миколаївський хлібзавод № 1" (), ТОВ «Тясмин» (код ЄДРПОУ 3793768), ТОВ «Рітейл трейд» ().

Як зазначив позивач, із заявлених кредиторських вимог, в частині стягнення неустойки, керуючись правовою позицією Верховного суду України викладеної в Постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15, було визнано кредиторські вимоги в частині, по кредиторам, відповідно до таблиці наведеної в позовній заяві.

Визнані вимоги на підставі заяв про визнання кредиторських вимог вищевказаних підприємств до складу загальної суми заборгованості відносяться: сума основного боргу в розмірі 87 265 012,39 грн., сума пені - 12 240 471,75 грн., сума штрафів - 12 960 874,30 грн., втрати від інфляції - 6 712 419,37 грн., 3% річних за користування коштами -1 392 557,50 грн..

Таким чином, твердження інспекторів щодо завищення у рядку 2270 Форми № 2 «Звіт про фінансові результати» «Інші витрати» за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 років зроблено при помилковому розумінні обставин справи про банкрутство та неуважному дослідженні документів.

Отже, податковим органом безпідставно зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік у суму 6 451 217,00 грн., тому податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № підлягає скасуванню в повному обсязі.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_5, яким, з посиланням на абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки» застосовано штрафну санкцію у сумі 2 046 045,35 грн., суд зазначає наступне.

Відповідальність за порушення при використанні РРО встановлені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон про РРО).

Так, згідно з положенням Закону про РРО відповідальність передбачена, зокрема, за проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через РРО, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції (п. 1 ст. 17 Закону про РРО), за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в КОРО (п. 4 ст. 17 Закону про РРО).

Відповідальність за порушення норм з регулювання обігу готівки встановлена Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ).

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Поняття «оприбуткування» наведено в п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004.

Так, відповідно до п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Абзацом третім частини першої статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки» № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

За своєю суттю передбачена статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки» № 436/95 фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України. При цьому, адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 Господарського кодексу України строк адміністративно- господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно зі статтею 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 Господарського кодексу України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, відповідно до частини першої якої адміністративно- господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки).

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки) полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз норм наведеної статті дає підстави стверджувати, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки) податковий орган, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 Господарського кодексу України. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Слід звернути увагу на те, що ч. 2 ст. 250 Господарського кодексу України передбачає, що ці правила не поширюються на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Однак, Податковий кодекс України не встановлює штрафів за порушення готівкового обігу - такий штраф встановлено саме Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки» № 436/95.

Застосований відповідачем штраф є адміністративно-господарською санкцією, то він мав би бути застосований у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, оскільки він застосований поза межами 6 місячного строку, податкове повідомлення-рішення від 18 серпня 2017 року № НОМЕР_5 є протиправним та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, при складанні акту перевірки інспектори податкового органу діяли всупереч встановленого законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод підприємства, чим допущено порушення законних інтересів платника податків.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 в порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищевикладеного, податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Миколаївській області від 18 серпня 2017 року № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 є протиправними та підлягають скасуванню. В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Миколаївській області від 18 серпня 2017 року № -необхідно відмовити.

Судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини 3 ст.139 КАС України та підлягають поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" (пр. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55204 ідентифікаційний код 00418107) до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 18 серпня 2017 року №, №, №, №.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) на користь Публічного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" (пр. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55204 ідентифікаційний код 00418107) судові витрати в розмірі 592029,32 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник

Повний текст судового рішення складено 02.04.2018 року.