Справа № 815/6783/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6783/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

за участю сторін: представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (65121, АДРЕСА_1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (далі Позивач або ТОВ «Боріскол») з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі Відповідач або ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 05.12.2017 року та № від 05.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Боріскол» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14 року по 31.12.16 року складено акт перевірки, яким встановлено заниження податку на прибуток на суму 409079 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 924975 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Відповідачем було прийняті податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2017 року, яким ТОВ «Боріскол» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 409 079 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 43 260 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2017р., яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 674 611 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 168 653 грн.

Позивач не погоджується з даними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх незаконними, такими, що прийняті на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки, а отже є такими, що підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

Такі висновки ТОВ «Боріскол» обґрунтовує тим, що між ТОВ «Боріскол» та його контрагентами - ТОВ «СКМПН», ПП «ТК Тікса», укладені відповідні договори від 01.09.2014р. №1-9/14 та від 15.09.2014р., 25.09.2014р. про виконання робіт і поставку товарів, а також з ТОВ «Трінітін-Груп» від 13.01.2015р.

На виконання умов даних правочинів і за результатами наданих послуг і отриманих товарів складені відповідні підтверджуючі їх вчинення та реалізації документи, а саме податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, акт приймання виконання будівельних робіт, довідка про вартість виконання робіт та витрат тощо.

Вартість отриманих товарів, робіт (послуг) позивачем сплачена у повному обсязі, як і податок на додану вартість.

До змісту таких первинних документів, їх форми, належності чи правильності оформлення контролюючим органом зауваження в акті перевірки не визначені.

Договори від 01.09.2014р. №1-9/14, від 15.09:2014р., від 25.09.2014р., від 13.01.2015р.є чинні, не визнані в порядку встановленому законодавством України недійсним повністю або частково, сторони за договорами, як на час здійснення господарських операцій так і по теперішній час, є діючими юридичними особами.

Результати даних господарських операцій призвели до зменшення власного капіталу ТОВ «Боріскол» відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку та знайшли своє відображення в «податковому та бухгалтерському обліках.

ТОВ «Боріскол» при формуванні витрат по господарським операціям з ТОВ «СКМПН» ПП, «ТК Тікса», ТОВ «Трінітін-Груп» виконані у повному обсязі вимоги наведених норм Податкового кодексу України, у тому числі щодо наявності господарських угод, первинних документів, зміст, суть і форма яких відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV, відбулось зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів внаслідок чого відбулось зменшення власного капіталу, такі операції знайшли своє відображення в податковому та бухгалтерському обліках.

Також, в акті перевірки зазначено про завищення ТОВ «Боріскол» податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 36 753,9 грн., у звязку з включенням до його складу суми податку, яка не підтверджена відповідною податковою накладною у січні та березні 2014 року по господарським операціям з ПП «Північбуд», що є порушенням п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, але при цьому податкові накладні, виписані ПП «Північбуд» від 27.01.2014р. №38, від 30.01.2014р. №39, від 15.03.2014р. №63, від 15.03.2014р. №64, від 31.03.2014р. №66 були надані позивачем під час проведення перевірки, зазначення про їх відсутність не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки всі первинні документи були надані, у тому чисті і вказані податкові накладні. Отже, наявність податкових накладних, виписаних ПП «Північбуд» свідчить про правомірність формування ТОВ «Боріскол» на їх підставі податкового кредиту з податку на додану вартість і відповідно висновки акту перевірки в цій частині є необґрунтовані.

При цьому, згідно змісту акту перевірки така перевірка проводилась з 30.10.2017р. за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., а звітними періодами, в яких ТОВ «Боріскол» відображені отримані від ПП «Північбуд» податкові накладні є січень і березень 2014 року. Тобто, у контролюючого органу не тільки не було законних підстав на включення у перевіряє мий період строк, що перевищує 1095 дня, а й відповідно на визначення сум грошового зобовязання по даному контрагенту, як і був відсутній обовязок у ТОВ «Боріскол» на зберігання таких податкових накладних.

Також, в акті перевірки вказано про завищення ТОВ «Боріскол» податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ПП «ТК Тікса», ПП «Нодіс Інтертрейд», ТОВ «СКМПН», ПП «Греса Груп», ТОВ «ППС Логістик», ТОВ «Адіса», ТОВ «Трінітін- Груп», ПП «Будцентргруп», що є порушенням п.198.1, 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

При цьому, у якості правового обґрунтування виявлених порушень контролюючим органом в акті перевірки вказано про неможливість здійснення господарських операцій контрагентами позивача з підстав недостатності трудових, виробничих ресурсів, незнаходженням за юридичною адресою, невідповідності номенклатури придбаного і реалізованого товару, що підтверджується звітними документами, листами інших контролюючих органів.

Акт перевірки містить у собі у якості підтвердження виявлених порушень лише припущення, без їх відповідного обґрунтування належними і допустимими доказами, як і не містить у собі конкретизуючих відомостей щодо виду податкової інформації, способу її отримання і правомірності зведення. Більш того, така інформація складалась вже після фактичної реалізації відповідних правочинів. Навіть якщо і приймати до уваги висновки такої інформації, то вони не можуть слугувати підставою для відповідного коригування показників бухгалтерського і податкового обліків ТОВ «Боріскол» і здійснення відповідних донарахувань сум податкового зобовязання, оскільки межі юридичної відповідальності кожного платника податків, поширюється на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчиненні саме цим платником.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

22.02.2018 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що перевіркою відображених у рядку 05.1 «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» податкової декларації показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року у загальній сумі 5 294 892грн. встановлено, що на показники мали вплив операції з з придбання будівельних матеріалів, комплектуючих до газового обладнання та субпідрядних будівельних та проектних робіт.

Протягом перевіряємого періоду підприємство придбавало послуги, будівельні матеріали, запаси тощо.

Аналізуючи номенклатурний ряд товарів (робіт, послуг) встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів ТОВ «СКМПН», а саме обрив ланцюга постачання товарів (пересорт).

Відносно ТОВ «СКМПН» (код за ) не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, яке могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості його контрагентів.

Також, в ході проведення аналізу даних згідно підсистеми АС «Податковий блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності» не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «СКМПН» у період серпень - грудень 2014 року контрагентам-покупцям, у звязку з відсутністю договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

Крім того, не типовість асортименту товару (робіт, послуг), які придбавало та реалізовувало ТОВ «СКМПН», за умови відсутності первинних документів та посадових осіб за юридичною адресою, які могли б надати пояснення стосовно фінансово-господарської діяльності підприємства, свідчить про неможливість , встановлення джерел придбання реалізованої продукції (робіт, послуг).

Вищенаведене свідчить про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «СКМПН» за період серпень - грудень 2014 року.

Також, неможливо встановити транспортні засоби, якими здійснювалось перевезення ТМЦ, недостатня кількість персоналу для здійснення заявлених фінансово-господарських операцій за період 2014 року, враховуючи відсутність первинних документів та посадових осіб за юридичною адресою, які могли б надати пояснення стосовно фінансово-господарської діяльності підприємства, неможливо встановити складські приміщення на яких повинні були зберігатися товари, умови договорів в рамках яких повинні були відбуватися поставки ТМЦ, неможливо встановити рух коштів за придбані та реалізовані товари та взагалі факт здійснення розрахунків між підприємством та контрагентами.

Крім того, аналізуючи номенклатурний ряд товарів (робіт, послуг) встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів ПП «ТК Тікса», а саме обрив ланцюга постачання товарів (пересорт).

В ході аналізу податкової звітності, поданої ПП «ТК «ТІКСА» до податкового органу встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Фактично у ПП «ТК «ТІКСА» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, відсутність посадових осіб за місцезнаходженням, а також, встановлено діяльність, спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам. Тобто, використання ПП «ТК «ТІКСА» з метою прикриття незаконної діяльності.

У звязку з вищевикладеним, у ТОВ «Боріскол» відсутнє, право на формування витрат по операціях з підприємствами постачальниками в розумінні п.п. 14.1.27 Податкового Кодексу України.

Крім того, операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів зазначених постачальників ТОВ «Боріскол»

Також, аналізуючи номенклатурний ряд товарів (робіт, послуг) встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів ТОВ «Трінітін-Груп», а саме обрив ланцюга постачання товарів (пересорт).

Відносно ТОВ «Трінітін-Груп» відсутня інформація щодо зберігання, перевезення (навантаження, розвантаження) або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості), яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу, трудові ресурси.

В ході відпрацювання підприємства ТОВ «Трінітін-Груп» було встановлено пересорт товарів. Придбавається одна група товарів (робіт), а реалізується інша.

Перевіркою встановлено віднесення до складу собівартості реалізованих робіт, послуг у 2015 році вартості придбаних будівельно-монтажних послуг у ТОВ «Трінітін-Груп» за Договором, по якому не підтверджено реальність їх здійснення.

Для аналізу можливості надання будівельно-ремонтних послуг зазначеним підприємством на адресу ТОВ «Боріскол» було використано інформаційну базу ІС «Податковий блок» ГУ ДФС в Одеській області, «Архів електронної податкової звітності», та інформації з інших джерел, зокрема надісланих з інших ДПІ. Аналізом придбання та продажу товарів (робіт, послуг) ТОВ «Трінітін-Груп» не мало можливості здійснювати перелічені види робіт, що встановлено Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Таким чином, у звязку із вищевикладеним, не підтверджено реальність здійснення послуг з ТОВ «Трінітін-Груп» у 2015 року на суму 961342,45грн на адресу ТОВ «Боріскол» та встановлено підстав для відображення у бухгалтерському обліку даних операцій по взаєморозрахункам із зазначеним контрагентом на підставі первинних документів, які не підтверджують факти здійснення господарських операцій, що призвело до завищення собівартості реалізованих робіт послуг у складі «Собівартості реалізованих робіт послуг» у 2015 році на 961342грн.

Щодо податку на додану вартість Відповідач зазначає, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 у сумі 4074935 грн. на підставі документів, перелік яких наведено у Додатку 3 «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки» встановлено завищення задекларованих ТОВ «Боріскол» показників всього в сумі 674611грн.

Згідно податкової інформації від 29.01.2015 року №529/26-51-22-05, отриманої від ДПІ у Дарницькому районі ТУ ДФС у м. Києві по ПП «ТК «Тікса» (код за ) щодо взаємовідносин з платниками податків за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 року встановлена відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

В ході аналізу податкової звітності, поданої ПП ПП «ТК «Тікса» до податкового органу встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Фактично у ПП «ТК «Тікса» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Враховуючи відсутність посадових осіб ПП «ТК «Тікса» за місцезнаходженням проведення зустрічної звірки неможливе.

Виходячи з наведеного, ПП «ТК «Тікса» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Таким чином ПП «ТК «Тікса» використовувалось з метою прикриття незаконної діяльності.

З податкової інформації від 01.12.2016 №17797/7/15-03-1402/39626158, отриманої від Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «ПІК Логістик» вбачається наступне.

Згідно ІС «Податковий блок» обсяг придбання імпортного товару по фактурній вартості в вересні 2016 становить 13865224,24 грн., згідно декларації по ПДВ - 6938494 грн., обсяг придбання імпортного товару по фактурній вартості в жовтні 2016 становить 13140292,36грн., декларація не подана.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено:

згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) наданих за 1-2 квартал 2015р. - кількість працюючих 1 особа, за 3-4 квартали 2015, 1 квартал 2016р. - кількість працюючих -0 осіб; за 2 квартал 2016р.- кількість працюючих в вересні та жовтні - 3 особи

значний обсяг оформлених документально ТОВ «ПІК Логістик» операцій з реалізації та придбання товарів, в тому числі покривала постільні, білизна туалетна та кухонна текстильна з синтетичних матеріалів, сумки жіночі з плечовим ремінцем, гаманці жіночі на блискавці з лицьовою поверхнею з полімерних матеріалів, сумки чоловічі з плечовім ремінцем, рюкзаки з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів, труби з пластмаси безшовні, гнучкі, армовані алюмінієм, фітінги з полімерів пропілену, для пластикових труб, вентилі кулькові з пластмаси для трубопроводів, вироби кухонні з нержавіючої сталі, прибори столові або кухонні, плити з мармуру для будівництва, поліровані, бордюр з мармуру для будівництва, полірований, застібки-блискавки з пластмасовими зубчиками, вироби для новорічних, різдвяних свят та інше. Фактурна вартість ввезеного товару за вересень, жовтень 2016 становила 27005516грн., обсяг реалізації, згідно ЄРПН 16101966,64 грн. без ПДВ.

Враховуючи вищевикладене та відсутності документів не надається можливим підтвердити можливість виконання ТОВ «ПІК Логістик» оформлених господарських операцій з продажу/купівлі ідентифікованих товарів в адресу контрагентів постачальників/покупців наявним трудовим ресурсам.

ТОВ «ПІК Логістик» виписано податкові накладні на постачання в вересні, жовтні 2016р. ТОВ «Боріскол», труби з полімерних матеріалів, фітінги з полімерів пропілену, для пластмасових труб, вентилі кульові в свою чергу ТОВ «Боріскол» виписано податкові накладні на постачання: розробки розділу оцінки впливу на навколишнє природне середовище, обґрунтуванню екологічної безпеки, обгрунтовуючих матеріалів для отримання дозволу на спеціальне водокористування, транспортних послуг, вантажно-розвантажувальні роботи та інше.

В ході аналізу встановлено нереальність продажу ідентифікованого товару за відсутності реального придбання цього ж товару.

Також за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «ПІК Логістик» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також трудових ресурсів, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства».

Згідно податкової інформації отриманої від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «Будкрой», яке здійснює фінансово-господарську діяльність направлену на мінімізацію податкових зобовязань реального сектору економіки, шляхом підміни товару чи послуг (пересорт) та використовує це для формування ризикового податкового кредиту для інших підприємств у січні та лютому 2016 року: за результатами здійсненого аналізу встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару, що може свідчити про здійснення фінансово-господарської діяльності направленої на мінімізацію податкових зобовязань або може використовуватись для формування ризикового податкового кредиту для підприємств реального сектору економіки.

З податкової інформації отриманої від Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо ТОВ «Адіса», за звітний період декларування ПДВ січень-лютий 2016р. вбачається наступне.

Підприємством у лютому задекларовано імпорт товарів обсягом 950,56 тис.грн. (сума ПДВ 190,11 тис. грн.), електронна митна декларація відсутня та в паперовому вигляді не надавалася. Факт здійснення операції не можливо підтвердити..

Виходячи з того, що основним видом діяльності ТОВ «Адіса» є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, на підприємстві рахується 15 працівників, в т.ч. директор підприємства та головний бухгалтер - адміністративний ресурс, розмір їх заробітної плати на рівні менш ніж мінімальної - приблизно 0,3 тис. грн. на місяць, відсутнє виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ, виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг не є можливим.

Враховуючи вищевикладене, не можливо підтвердити реальність господарських операцій ТОВ «Адіса» з питань придбання та подальшої реалізації товарів/послуг по ланцюгу постачання.

З податкової інформації отриманої від ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «Трінітін-Груп» з питань здійснення операцій з придбання (товарів, робіт, послуг) та подальшої їх реалізації підприємствам - покупцям за період березень - серпень 2015 року, їх реальності та повноти відображення в обліку вбачається наступне.

Згідно службових записок від ОУ ДПІ у Дніпровському р-ні ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що ТОВ «Трінітін-Груп» та його посадові особи знаходиться за податковою адресою м. Київ, вул. Червоноткацька 1/12 пов.2 оф. 20, про що складено довідку ф.№2, вручено запити, однак на вищезазначені запити посадовими особами ТОВ «Трінітін-Груп» відмовлено в наданні пояснень та їх документального підтвердження.

В ході відпрацювання підприємства ТОВ «Трінітін-Груп» було встановлено пересорт товарів. Придбавається одна група товарів (робіт), а реалізується інша.

Відсутня інформація щодо зберігання, перевезення (навантаження, розвантаження) або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості), яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу, трудові ресурси.

З податкової інформації отриманої від ДПІ у Київському районі ГУ Міндоходів у м. Одесі «Про неможливість проведення перевірки ТОВ «СКМПН» за період серпень - грудень 2014 року» для врахування в роботі вбачається наступне.

Податкові накладні, на суму 9812443,73 грн. реєструвались в ЄДРПН, що становить 55% від всіх відображених у деклараціях податкових зобов'язань.

Також, встановлено, що податкові накладні підлягали дробленню, оскільки були виписані в рамках дії одного договору та на суму менше 10 тис., в один день.

В ході аналізу даних Архіву електронної звітності реєстрація податкових накладних на продажу товарів придбаної номенклатури - встановлено, що підприємством придбано у періоді, що аналізувався одні, а реалізовано інші (наприклад - підприємством було закуплено кабеля, генератори, барабани, гелькоути, гіпс, смола, мармур, каністри, клей, пінопласт, сітка), а реалізовано будівельні та ремонтні послуги, хоча підприємство не має основних засобів для проведення цих робіт.

Також не типовість асортименту товару (робіт, послуг), які придбавало та реалізовувало ТОВ «СКМПН», за умови відсутності первинних документів та посадових осіб за юридичною адресою, які могли б надати пояснення стосовно фінансово-господарської діяльності підприємства, свідчить про неможливість встановлення джерел придбання реалізованої продукції (робіт, послуг).

Вищенаведене свідчить про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «СКМПН» за період серпень - грудень 2014 року.

Також, неможливо встановити транспортні засоби, якими здійснювалось перевезення ТМЦ недостатня кількість персоналу для здійснення заявлених фінансово-господарських операцій за вказаний період 2014 року, враховуючи відсутність первинних документів та посадових осіб за юридичною адресою, які могли б надати пояснення стосовно фінансово- господарської діяльності підприємства, неможливо встановити складські приміщення на яких повинні були зберігатися товари, умови договорів в рамках яких повинні були відбуватися поставки ТМЦ, неможливо встановити рух коштів за придбані та реалізовані товари та взагалі факт здійснення розрахунків між підприємством та контрагентами.

Таким чином, у ТОВ «СКМПН» відсутні обєкти оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям у період серпень - грудень 2014 року.

Аналізом баз даних ТОВ «СКМПН» не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за період серпень - грудень 2014 року. ТОВ «СКМПН» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Аналізом звітності з ПДВ за серпень - грудень 2014 року (або уточнюючі розрахунки, надані у наступних періодах за звітним) та наявної податкової інформації, встановлено факти формування податкових зобовязань по операціях, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення субєкта до схеми формування штучного податкового кредиту.»

З податкової інформації отриманої від ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області «Щодо спектру фінансово-господарської діяльності ПП «Нодіс Інтертрейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р.» для врахування в роботі вбачається наступне.

Операції ПП «Нодіс Інтертрейд» (код за ), не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В звязку з цим ПП «Нодіс Інтертрейд» (код за ) не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Також, в ході проведення аналізу даних згідно підсистеми АС «Податковй блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності» не встановлено факт передачі товарів (послуг) ПП «Нодіс Інтертрейд» за період з 01.09.2014р. по 30.11.2014р. з контрагентам-покупцям, у звязку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних ПП «Нодіс Інтертрейд» за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р. встановлено, що у вересні 2014 року зареєстровано податкові накладні із наступними товарними позиціями: файнколь, припливна панель, фреза, верстат, пресс із кодом УКТ ЗЕД та проектні і ремонтні роботи. У жовтні 2014 року зареєстровано податкові накладні із наступними товарними позиціями: пила по дереву із кодом УКТ ЗЕД та компенсатор сильфонний і роботи із заміни опалення м. Одесса. У листопаді 2014 року зареєстровано податкові накладні із наступними товарними позиціями: супро, соєвий білок із кодом УКТ ЗЕД та аквізол.

Значна частина податкових накладних не зареєстровано оскільки сума ПДВ менше 10 тис. грн.

Як вже було зазначено вище, жодних первинних документів щодо фінансово-господарської діяльності ПП «Нодіс Інтертрейд» за період з 01.09.2014 року по 30.11.2014 до перевірки не надано, а з наявних даних та матеріалів вбачається проведення транзитних фінансових операцій направлених на надання податкової вигоди тертім особам.

Аналіз даних податкової звітності та даних інформаційних систем свідчить про те, що придбані товари (роботи, послуги) отримані від постачальників та відображені в податковому кредиті не відповідають товарній групі реалізованій покупцям.

Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних ПП «Нодіс Інтертрейд» за період з 01.09.2014 по 30.11.2014 встановлено, що у вересні 2014 року зареєстровано податкові накладні із наступними товарними позиціями: телекомунікаційні прилади, меблі та рукавички із кодом УКТ. У жовтні 2014 року зареєстровано податкові накладні із наступними товарними позиціями: автозапчастини із кодом УКТ ЗЕД та цукор- пісок. У листопаді 2014 року не зареєстровано податкових накладних.

Значна частина податкових накладних не зареєстровано оскільки сума ПДВ менше 10 тис. грн.

Виходячи з вищенаведеного, ПП «Нодіс Інтертрейд» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Аналізом баз даних ПП «Нодіс Інтертрейд» (код за ) не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками за період з 01.09.2014 по 30.11.2014.

З наведених підстав Відповідач вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 22.03.2018 року, занесеною до протоколу судового закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.2018 року.

В судовому засіданні 05.04.2018 року представник Позивача підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

Представник Відповідача в судове засідання, призначене на 05.04.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, що підтверджується розпискою про отримання повістки на 05.04.2018 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі викладеного, а також враховуючи той факт що в судове засідання, яке відбулось 22.03.2018 року, представник Відповідача також не зявився, хоча і був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача та на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

В період з 30.10.2017 року по 10.11.2017 року співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Боріскол» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки 17.11.2017 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області склало акт № 1656/15-32-14-01/23216458 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Боріскол» код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.».

Актом перевірки встановлено наступні порушення:

п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1, ст.14, п.44.1, 44.2 134.1.1, п.п.134.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135, п.п.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст. 138, ст.138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає до сплаті на загальну суму 409079грн., в т.ч. за період: 2014 рік на суму 236037 грн., 2015 рік на суму 173042 грн.;

п.44.1 ст.44, ст.192, п.198.1, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає до сплати на загальну суму 924975грн., в т.ч. за період: Січень 2014 року на суму 7754 грн., Березень 2014 року на суму 29000 грн., Серпень 2014 року на суму 36927 грн., Вересень 2014 року на суму 176683грн., Жовтень 2014 року на суму 61960грн., Листопад 2014 року на суму 137228 грн., Лютий 2015 року на суму 13333 грн., Травень 2015 року на суму 51235 грн., Червень 2015 року на суму 14806 грн., Липень 2015 року на суму 38580 грн., Вересень 2015 року на суму 73698 грн., Жовтень 2015 року на суму 69641 грн., Січень 2016 року на суму 25619 грн., Вересень 2016 року на суму 18446 грн., Жовтень 2016 року на суму 65703 грн., Грудень 2016 року на суму 104362 грн.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» на підставі акту перевірки від 17.11.2017 року № 1656/15-32-14-01/23216458 Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

№ від 05.12.2017 року, яким ТОВ «Боріскол» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 409 079 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 43 260 грн.;

№ від 05.12.2017р., яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 674 611 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 168 653 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, Позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі накладні, акти здачі приймання робіт, надання послуг тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість повинен бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Дослідивши реальність та фактичність господарських операцій Позивача з його контрагентами, їх відповідність діючому законодавству, суд зазначає наступне.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що в періоді, який перевірявся ТОВ Боріскол мало фінансово-господарські відносини з ПП «ТК «Тікса», ПП «Нодіс Інтертрейд», ТОВ «СКМПН», ТОВ «ПІК Логістик», ТОВ «Адіса», ТОВ «Трінітін-Груп», ТОВ «Будкрой» на підставі наступних договорів: від 13.01.2015 року, про виконання робіт від 01.01.2014 року №1-9/14, про поставку товарів від 15.09.2014 року, поставки від 25.09.2014 року, на погодження від 01.08.2014 року №01/08, на проектування від 02.08.2014 року №02/08, поставки товару від 24.10.2014 року, підряду від 05.10.2015 року №5/10/15, від 20.07.2015 року №01/07, від 29.06.2015 №40/06, виготовлення проектно-кошторисної документації від 23.09.2015 року №09-ЦРЛ, від 25.08.2015 року №24/08, виготовлення проектно-кошторисної документації від 23.09.2015 року №09-ПР, від 06.04.2015 року №18/4, від 27.04.2015 року №21/04, від 01.06.2015 року №39/06, від 13.07.2015 року №44/07, від 27.04.2015 року №20/04, від 01.08.2015 року №68/08.

З огляду на зміст вказаних договорів позивача з контрагентами, суд дійшов висновку, що вони містять всі істотні умови, які передбачені законодавством.

На підтвердження виконання зазначених договорів позивач надав до суду наступні копії документів: податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, акт приймання виконання будівельних робіт, довідка про вартість виконання робіт.

Зазначені договори, укладені між позивачем та контрагентами, є чинними, ніким не скасовані, а їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами в періоді, що перевірявся, які відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаними контрагентами позивача в періоді, який перевірявся, виконувалися роботи та надавалися послуги, поставлявся товар, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, за наслідками цих господарських операцій вказані контрагенти видали податкові накладні, які були включені позивачем у податкову звітність у періоді, що перевірявся.

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що надаючи оцінку правовідносинам Позивача з контрагентами, Відповідач, як на підстави відсутності реальності господарських операцій, посилається на ті обставини, що контрагенти Позивача не мають основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей, встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств, встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів, а саме обрив ланцюга постачання товарів (пересорт) тощо.

Суд зазначає, що якщо контрагент ТОВ «Боріскол» не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ, податку на прибуток до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ та віднесення витрат по взаємовідносинам з таким контрагентом до складу витрат у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та своїх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.09.2008 року по справі за № 21-500во08.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі № 1112/11/13-10 від 20 липня 2010 року «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» зазначив, що для встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість встановленню та перевірці, зокрема підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

При цьому, в листі «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. Вищий адміністративний суд України зазначив, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Відповідачем в акті перевірки не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме ТОВ «Боріскол», як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності своїх контрагентів.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Така правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 10.09.2014 року по справі № 2а-13207/12/2670.

Також, слід зазначити, що обставини, зазначені у акті перевірки відносно контрагентів ТОВ «Боріскол», не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Такої ж думки дотримується і Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17.02.2015 року (К/800/55977/14).

При цьому суд зазначає, що при вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

Крім того, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.06.2016 року (№К/800/25461/14) зазначив, що нарахування податків не можуть ґрунтуватись лише на підставі даних, які містяться в інформаційних базах податкової, без врахування даних первинних документів. Аналогічна правова позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду від 14.06.2018 року (К/80037663/15).

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. ТОВ «Боріскол» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій Позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «БУЛВЕС АД» проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У рішенні по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Суд зазначає, що враховуючи помилковість та недоведеність висновків акта перевірки підстави для збільшення ТОВ «Боріскол» суми грошового зобовязання з податку на додану вартість відсутні та з податку на прибуток відсутні.

З наведених підстав суд дійшов висновку що податкові повідомлення-рішення № від 05.12.2017 року, яким ТОВ «Боріскол» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 409 079 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 43 260 грн., № від 05.12.2017р., яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 674 611 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 168 653 грн. належить до скасування.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 19434,03 грн.

У звязку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі по 19434,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (65121, АДРЕСА_1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2017 року, яким ТОВ «Боріскол» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 409 079 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 43 260 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2017р., яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 674 611 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 168 653 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (65121, АДРЕСА_1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19434 (девятнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. та 03 копійки.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 11.04.2018 року.

Суддя А.А. Радчук.

.