Справа № 815/415/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від № від 22.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2018 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 30.11.2017 року по 03.01.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року. За результатами перевірки складено акт від 05.01.2018 року №46/15-32-14-05/38017026 «Про результати документальної планової виїзної перевірки казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», , податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 30.09.2017». У висновку акта перевірки зазначено, що перевіркою встановлені порушення КП «МПРС» п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року, п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 250969 грн., у тому числі: за 2016 рік - на 100390 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) - на 150579 грн. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.01.2018 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 313711,00 грн., з яких податкове зобовязання - 250969,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 62747,00 грн. Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.01.2018 року суперечить вимогам законодавства України та підлягає скасуванню. В акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення КП «МПРС» п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (із змінами та доповненнями) встановлено заниження податку на прибуток. При цьому, перевіряючими в акті перевірки жодним чином не зазначено, в чому саме полягає порушення з боку КП «МПРС» та відсутнє будь-яке обґрунтування такого порушення. Позивач зазначає, що у поданих звітах про фінансові результати відсутнє завищення задекларованих КП «МПРС» показників у рядку 2050 звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт послуг)», оскільки вони відсутні у даних бухгалтерського обліку заявленим сумам показника рядку 2050 звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт послуг) (форма №2) у загальній сумі 150932987 грн., у тому числі: за 2016 рік - 43688443 грн. (у тому числі по Філії - 805446 грн.), за 9 місяців 2017 року - 107244544 грн. (у тому числі по Філії - 442973 грн.). До складу показника рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт послуг) за 2016 рік у сумі 43688443 грн. (у тому числі по Філії - 805446 грн.) та за 9 місяців 2017 -107244544 грн. (у тому числі по Філії - 442973 грн.) включені дані за обліковими регістрами бухгалтерського обліку за наступним рахункам: ДТ 903 КТ 231, що наглядно відображено при детальному розкритті інформації через програмний документ «Аналіз рахунку 231 за 2016 р.», «Аналіз рахунку 231 за січень-вересень 2017р. (з поквартальною розбивкою)». Дані, наведені у зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки податкового органу показників Звіту про ФР (Ф№2) за період з 01.01.16 по 30.09.17 рр. чітко вказують на відповідність даних бухгалтерського обліку заявленим та відображеним у фінансовій звітності показникам. До фінансової та податкової звітності у процесі планової виїзної перевірки КП «МПРС» перевіряючим надавались друковані дані з регістрів бухгалтерського обліку, у тому числі і оборотно-сальдові відомості за відповідні періоди (копії надаються) з відображенням усіх застосовуваних рахунків обліку і розшифровкою даних по ним. Позивач зазначає, що при перевірці та аналізі сум розбіжностей, які начебто було зафіксовано у Акті перевірки, КП «МПРС» дійшло до висновку, що посадовими особами відповідача при перевірці ймовірно до обліку витрат не були враховані суми за кореспондуючим субрахунком 631 (Дт231 Кт631), що вплинуло на висновки відповідача про наявність порушення позивачем податкового законодавства. В свою чергу, КП «МПРС» в процесі перевірки були надані підтверджуючі первинні документи за вказаним рахунком у повному обсязі. Підтвердженням надання документів у повному обсязі є той факт, що інформація про взаємовідносини з контрагентами згідно зазначеного рахунку відображені відповідачем у додатку 1 до акту перевірки. Позивач вказує, що з боку податкового органу було допущено технічні (арифметичні) помилки при перевірці та відображенні у акті перевірки ймовірних порушень з боку КП «МПРС» у звязку з великою кількістю облікових документів, наданих до перевірки.

Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.01.2018 року.

26 лютого 2018 року до суду від відповідача за вх. №5405/18 надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.213-216), де з посиланням на обставини, встановлені актом перевірки від 05.01.2018 року №46/15-32-14-05/38017026, Головне управління ДФС в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

02.03.2018 року за вх. №6056/18 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.1), у якій зазначає, що відповідач у своєму відзиві не викладає жодної позиції або заперечення проти фактів, викладених у позові, а лише обмежується цитуванням (компіляцією) акту від 05.01.2018 року № 46/15-32-14-05/38017026 «Про результати документальної планової виїзної перевірки казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», , податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 30.09.2017», а саме розділу 3.1. акту та норм Податкового кодексу України без будь-якого визначення позиції з цього приводу. Позивач вказує, що відзив відповідача не відповідає вимогам ст.162 КАС України.

05.03.2018 року у звязку із відсутністю клопотань жодної із сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, суд ухвалив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 05.02.2018 року та зважаючи на положення ч.1 ст.120 КАС України, дана справа розглянута судом у межах строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба», , зареєстровано 08.12.2011 року, місцезнаходження: 65114, Одеська обл., м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.140А, з 09.12.2011 року взято на податковий облік в органах державної податкової служби.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (пп. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.77.1. ст. 71 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Судом встановлено, що Головне управління ДФС в Одеській області на підставі направлень (т.1 а.с.244-251), виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області: від 21.11.2017 року №8919/14-09 начальником відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1, від 21.11.2017 року №8920/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, від 21.11.2017 року №8921/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3, від 21.11.2017 року №8924/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4, від 21.11.2017 року №8926/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5, від 21.11.2017 року №8922/14-05 начальником відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6, від 21.11.2017 року №8923/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7, від 21.11.2017 року №8925/14-05 головним державним ревізором-інспектором відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 Зауріївичем, згідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Головного управління ДФС в Одеській області №6029 від 17.11.2017 року (т.1 а.с.252) проведена планова виїзна перевірка казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року на підставі затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт перевірки №49/15-32-14-05/38017026 від 05.01.2018 року (т.1 а.с.37-76), яким встановлено порушення казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України та п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 250969 грн., у тому числі: за 2016 рік - в сумі 100390 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) на 150579 грн.

На підставі акту перевірки №49/15-32-14-05/38017026 від 05.01.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22 січня 2018 року, яким за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України та п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 казенному підприємству «Морська пошуково-рятувальна служба» визначено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 313711,00 грн., з яких: 250969,00 грн. за податковим зобов'язанням; 62742,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.90).

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України та п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 250969 грн., у тому числі: за 2016 рік - в сумі 100390 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) на 150579 грн.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Перевіркою достовірності відображених показників витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування у поданому звіті про фінансові результати (форма №2) та у поданих деклараціях з податку на прибуток підприємств за період згідно з правилами бухгалтерського обліку за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року у загальній сумі 214991792 грн., у тому числі: за 2015 рік - не здійснювалась діяльність, податкова звітність на подавалась до ДПІ; за 2016 рік - 70755534 грн.; за 9 місяців 2017 року - 144236258 грн. Витрати філії: за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року витрати філії відображені у складі декларацій з податку на прибуток головного підприємства - КП «МПРС» та складають всього 4636002 грн., утому числі: за 2016 рік - 2184201 грн.; за 9 місяців 2017 року - 2451801 грн. Проведеною перевіркою відображеного показника витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року встановлено завищення показників витрат всього в сумі 1394270 грн., у тому числі: за 2016 рік - на 557720 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) - на 836550 грн.

Перевіркою відображених показників витрат у рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» було включено прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виконанням основних функцій та завдань підприємства, сума внесків на соціальні заходи, інші прямі витрати, нарахована амортизація, зарплата, нарахування на зарплату, послуги оренди, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 у загальній сумі 150932987 грн., у тому числі: pа 2016 рік - 43688443 грн. (у тому числі по Філії - 805446 грн.), за 9 місяців 2017 року - 107244544 грн. (у тому числі по Філії - 442973 грн.). Проведеною перевіркою відображеного показника витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року встановлено завищення задекларованих КП «МПРС» показників у рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» всього у сумі 1394270 грн., у тому числі: за 2016 рік - на 557720 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) - на 836550 грн.

На порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), п.7, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (із змінами та доповненнями), показник витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування у рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» завищено внаслідок невідповідності даним бухгалтерського обліку всього у сумі 1394270 грн., у тому числі: за 2016 рік - на 557720 грн., за 9 місяців 2017 (у 3 кварталі) - на 836550 грн.

Таким чином, на порушення п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), п.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (із змінами та доповненнями) сума рядку у 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» не відповідає даним бухгалтерського та відповідно податкового обліку, внаслідок показник витрат, що вплинув на фінансовий результат до оподаткування у декларації про прибуток підприємства, завищено всього у сумі 1394270 грн., у тому числі: за 2016 рік - на 557720 грн., за 9 місяців 2017 року (у 3 кварталі) - на 836550 грн.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд зазначає, що порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.05.2015 року та зареєстрований в Міністерства юстиції України 26.10.2015 року за №1300/27745 (далі - Порядок №727).

Цей Порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Дія цього Порядку не поширюється на оформлення результатів перевірок контрольованих операцій відповідно до статті 39 розділу І Податкового кодексу. Оформлення результатів документальних невиїзних позапланових електронних перевірок за заявою платника податків, їх підписання та реалізація здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктами 3-5 розділу ІІ Порядку №727 визначено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп.2 п.4 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Суд зазначає, що висновки акту перевірки від 05.01.2018 року №46/15-32-14-05/38017026 про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7,11 Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 року №318 не відповідають вимогам Порядку №727, оскільки в акті не зазначено доказів, якими вони обґрунтовуються. В акті міститься лише посилання на те, що перевіркою відображених показників витрат у рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року встановлено завищення задекларованих КМ «МПРС» показників. Однак у акті відсутнє чітке обґрунтування, на підставі чого контролюючий орган дійшов таких висновків, аналіз яких документів дав змогу Головному управлінню ДФС в Одеській області виявити розбіжності.

Відповідач у акті перевірки не обґрунтовує виявлене порушення вимог податкового законодавства, а лише фіксує його факт та цитує зміст порушених статей Податкового кодексу України, Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 16 та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 року №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за N 27/4248 (далі - Положення).

Відповідно до п.7 та п.17 Положення витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Собівартість реалізованої продукції складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що висновки акту перевірки про те, що сума рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» не відповідає даним бухгалтерського та відповідно податкового обліку спростовується наступним.

Відповідачем до суду надано додаток 5 до акта перевірки (т.1 а.с.233) «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (форма №2) КП «МПРС» за період з 01.01.2016 по 30.09.2017», з якого вбачається, що перевіркою встановлено такі показники рядка 2050 «Собівартість реалізованих товарів», а саме: 43130723 за 2016 рік та 106407994 за 9 місяців 2017 року (за даними платника - 43688443 за 2016 рік та 107244544 за 9 місяців 2017 року). Контролюючим органом встановлено різницю -557720 за 2016 рік та -836550 за 9 місяців 2017 року.

Окрім цього, згідно додатка до акту реєстра кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників фінансового результату до оподаткування в податковій декларації з податку на прибуток і Звіті про фінансові результати (Звіті про сукупний дохід) (форма №2) платника податків КП «МПРС», , за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 (т.2 а.с.237-238) суд приходить до висновку, що перевіркою встановлено вищевказане порушення податкового законодавства шляхом аналізу рядку 2050 Звіту про фінансові результати та рахунку 231 бухгалтерського обліку, на підставі чого встановлено відхилення -557720 за 2016 рік та -836550 за 9 місяців 2017 року.

Однак, згідно наданих суду аналізів рахунку 231 КП «МПРС» та його філії «Чорноморська філія «КП МПРС» за 2016 рік (т.1 а.с.111-112) та КП «МПРС» за 9 місяців 2017 року (т.1 а.с.188-189) вбачається, що розбіжностей між даними по рахунку 231 бухгалтерського обліку та рядка 2050 Звіту про фінансові результати (звіту про фінансові результати) немає.

Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення а у відзиві на позов не наведено жодного доказу на спростування доводів позивача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки факти, які встановлені в акті перевірки не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи а сам акт перевірки не відповідає вимогам законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» судового збору у розмірі 4707,91 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №1915 від 24 січня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від № від 22.01.2018 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 22.01.2018 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» судовий збір у розмірі 4707,91 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1915 від 24 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» (, адреса: вул.Люстдорфська дорога, 140 А, м.Одеса, 65114).

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044).

Суддя Вовченко O.A.

.