Справа № 468/403/18-а
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/403/18-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В, за участі секретаря Цегельник Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка справу №468/403/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Бучацького відділу поліції Мосори Івана Ярославовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови інспектора Бучацького відділу поліції Мосори Івана Ярославовича по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність дій працівника ПП щодо доведення доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення та щодо дослідження усіх істотних обставин справи, позивач просив скасувати постанову серії НК № 258842 від 20.03.2018 року та закрити провадження по справі. Позивач, при цьому, заперечив вчинення з його боку саме правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП 20.03.2018 року тому, що він не увімкнув ближнє світло фар, оскільки не знав, що знаходиться за межами населеного пункту, бо був в незнайомій йому місцевості, крім того, вказав, що відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення правил користування попереджувальними сигналами настає лише в разі допущення такого порушення при початку руху або зміні його напрямку, а інкриміноване йому порушення - рух в період з 1 жовтня по 1 травня поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, не утворює склад даного правопорушення, оскільки відповідно до п. 9.1 «г» ПДР увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є саме попереджувальним сигналом, тому в діях позивача міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову.

Відповідач - інспектор Мосора І.Я. до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином (за місцем служби), про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло відзиву на позов у визначений судом строк.

З огляду на те, що відповідач - суб'єкт владних повноважень, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з врахуванням визначених ст. 286 КАС скорочених строків розгляду даної категорії справ - суд відповідно до ст. 205 КАС України ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній доказів згідно з ч.5 ст. 77, ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи (другий екземпляр постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 258842 від 20.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП), суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2018 року відповідачем було винесено відносно позивача постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП. В тексті постанови інспектор вказав, що 20.03.2018 року о 16.35 год. на автодорозі М-14 Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль 69 км + 100 м ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес-Бенс Е200Сdi поза межами населеного пункту та не включив денних ходових вогнів або ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

У зв'язку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За такого, позивач вказуючи, що не був впевнений, що рухається поза межами населеного пункту, оскільки є немісцевим, мав навести в позовній заяві відповідні обставини та надати суду відповідні докази на підтвердження таких обставин, які б давали позивачу підстави для сумніву в тому, що місцевість, по якій позивач рухався за обставин вказаних в постанові відповідача, не була межами населеного пункту.

З тексту позову слідує, що позивач фактично не оспорює фактичні обставини, викладені в оскарженій постанові, натомість оспорює правильність кваліфікації відповідачем його дій, вказуючи, що його рух на автомобілі, в конструкції якого відсутні денні ходові вогні, без увімкненого ближнього світла фар відповідно до п. 9.1 ПДР України було порушенням правил користування попереджувальними сигналами, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена лише при вчиненні такого порушення при початку руху чи зміні його напрямку.

Суд не має законних підстав погодитись з такою позицією позивача через наступне.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, серед іншого, передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

П. 9.8 ПДР України передбачає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказана норма містить загальне правило (необхідність за визначених обставин і у визначений період увімкнення денних ходових вогнів) та виключення з даного правила (за тих же обставин і в той же період увімкнення ближнього світла фар в разі відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів).

За такого вказаний пункт ПДР України за описаних в ньому умов та обставин прирівнює ближнє світло фар до денних ходових вогнів.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З наведеного слідує, що денні ходові вогні є зовнішніми світловими приладами, а не попереджувальними сигналами, і в разі порушення правил користування ними або приладами, які відповідно до закону їх замінюють, таке порушення буде порушенням правил користування освітлюваними приладами, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП України.

Таким чином відсутні підстави для висновку про те, що при винесенні відповідачем постанови серії НК №258842 від 20.03.2018 року було неправильно кваліфіковано дії позивача, натомість судом встановлено, що дії позивача кваліфіковано відповідачем правильно.

За таких обставин, при розгляді справи в суді не встановлено підстав для задоволення позову, оскільки судом встановлено, що винесена відповідачем постанова відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст. 2 КАС України, а наведені позивачем в позові підстави для скасування рішення відповідача - визнані судом необґрунтованими, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Вказане є відповідно до ч.3 ст. 286 КУпАП підставою для залишення постанови без змін, а позовної заяви - без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 56170) до інспектора Бучацького відділу поліції Мосори Івана Ярославовича (вул. Міцкевича, 6 м. Бучач Бучацького району Тернопільської області, 48400) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №258842 від 20.03.2018 року за ст. 122 ч.2 КУпАП залишити без задоволення, а постанову серії НК №258842 від 20.03.2018 року за ст. 122 ч.2 КУпАП - без змін.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення суду складене 06.04.2018 року.

СУДДЯ: