Справа № 826/3658/16
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2018 року № 826/3658/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів головуючого судді Маруліної Л.О., суддів Добрівської Н.А., Кузьменко А.І., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., за участі представників сторін:

від позивача - Артеменко А.І. (довіреність від 27.03.2018 р. №01/54-184),

Пронь Д.С. (довіреність від 02.01.2018 р. №01/54-128)

від відповідача-1: ДКС України Карпенко Н.В. (довіреність від 02.01.2018 р/. №5-29/18- 49),

від відповідача-2: ДВС України Галицької Д.І. (довіреність від 20.12.2017 р. №99-99- 11- 17/28/99)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

до Державної казначейської служби України

Державної фіскальної служби України

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - позивач, ПАТ «Миколаївобленерго») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної казначейської служби України (далі - відповідач 1, ДКСУ) та Спеціалізованої ДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС, яке в подальшому під час розгляду справи було замінено на Державну фіскальну службу України (далі - ДФСУ), в якій, із урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії відповідно до п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.14 р., зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.15 р., а саме: зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість Позивача на суму 2 649 739,35 грн. та повідомити про це ДФСУ;

- визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо зарахування коштів в сумі 2 649 739,35 грн., що надійшли як погашення заборгованості по податкових зобов'язаннях з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що полягає у не збільшенні суми поповнення електронного рахунку ПАТ «Миколаївобленерго» № 1347, МФО 899998, , протиправною;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по виконанню п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.14 р., зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.15 р., а саме: збільшити показник ?Поп. Рах електронного рахунку Позивача № 1347, МФО 899998, у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 2 649 739,35 грн., на яку ПАТ «Миколаївобленерго» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відобразивши відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2016 р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 12.05.2016 р.

Судове засідання 12.05.2016 р. не відбулося в зв'язку з перебуванням головуючого судді Огурцова О.П. у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 28.07.2016 р.

В судовому засіданні 28.07.2016 р. судом прийнято заяву про зміну позовних вимог, задоволено заяву про заміну відповідача 2 на Державну фіскальну службу України та оголошено перерву до 06.10.2016 р.

В судовому засіданні 06.10.2016 р. судом ухвалено відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 р. №4584 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 р. визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи № 826/3658/16 та вказану справу 17.10.2017 р. передано на розгляд судді Маруліній Л.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2017 р. вказану справу прийнято до свого провадження та призначено до колегіального розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що у 2015 році позивачу державою виділено субвенцію у розмірі 2 649 739,35 грн. із Державного бюджету на погашення заборгованості з податку на додану вартість, однак станом на день подання позовної заяви до суду, у зв'язку з бездіяльністю відповідачів, коригування у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 2 649 739,35 грн. не відбулося, що призвело до порушення позивачем своїх зобов'язань з реєстрації податкових накладних своїм споживачам, та тягне за собою порушення строків реєстрації податкових накладних та коригувань до них, що в подальшому може стати підставою для нарахування штрафних санкцій, відповідно до ст. 200-1 ПК України. Зважаючи на вказане, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представником відповідача 1 позов не визнано. У задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на пояснення, зазначені в письмових запереченнях, а саме що ДФС України коригуючи реєстрі, в тому числі і по Позивачу, з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром» до ДКС України не надавав, натомість ДФС України до відповідача 1 були надані реєстри з ознакою коригування типу 8, що, в свою чергу, призвело до автоматичного розподілу перерахованих грошових коштів Програмою «Програміка».

Відповідно до пояснень та письмових заперечень представника Державної фіскальної служби України, в яких останній стверджував, що у зв'язку з неотриманням ДФС України інформації від Казначейства про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, у Державної фіскальної служби України відсутні будь-які законодавчо передбачені можливості щодо вчинення дій з поповнення електронного рахунку.

За таких підстав, представник відповідача 2 наполягав на відсутності з боку ДФС України бездіяльності або протиправних дій відносно позивача і тому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшла наступних висновків.

Відповідно до матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що між ГУДКСУ в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Управлінням ЖКГ Миколаївської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Первомайської міської ради, Управлінням ЖКГ Первомайської міської ради, Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Первомайський міській водоканал» та ПАТ «Миколаївобленерго» був укладений договір № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375.

Відповідно до зазначеного Договору, позивачем платіжним дорученням було перераховано суму в розмірі 2 649 739,35 грн. на поточний рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області.

Згідно з поясненнями, викладеними в позовній заяві, у позивача відкритий рахунок у системі електронного адміністрування № 1347, що не заперечувалось відповідачами 1 та 2, але відповідно до витягів з системи електронного адміністрування ПДВ станом на 31.07.2015 р. зазначену суму коштів на цей рахунок перераховано не було.

Дізнавшись про факт неперерахування зазначеної суми на рахунок у системі електронного адміністрування позивач 10.08.2015 звернувся з листом № 01/35-5152 до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС та Миколаївського управління СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС із зазначеного питання та листом від 01.09.2015 за № 41/10/2808-47-40-35 Миколаївське управління СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС повідомлило позивачу, що суму в розмірі 2 649 739,35 грн. не відображено в системі електронного адміністрування, зазначивши, що сума 2 649 739,35 грн. не впливає на надходження в рахунок погашення податкового боргу на реєстраційну суму за операціями з 01.07.2015.

Також позивач зазначає, що неодноразово звертався до ДФС України та ДКС України щодо відображення суми податку на додану вартість у розмірі 2 649 739,35 грн. у системі електронного адміністрування, але у зв'язку з неотриманням позитивної відповіді та не здійсненням відповідачами 1 та 2 відповідних дій, встановлених Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014, ТОВ «Миколаївобленерго» звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Колегія суддів надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог з урахуванням вищенаведеного, виходить з наступного.

Система електронного адміністрування, відповідно до положень п. 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку, насамперед, суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, який обчислюється за формулою, визначеною абз. 2 п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.

Розрахована сума податку за зареєстрованими податковими накладними повинна бути більшою або дорівнювати сумі коштів, що знаходяться на електронному рахунку такого платника. Інакше, у разі, якщо загальна сума податку, визначена в зареєстрованих податкових накладних платника податку є більшою, ніж сума, електронного рахунку в СЕА з ПДВ, або сума коштів такого рахунку має від'ємний показник, то у платника податку на додану вартість виникає обов'язок поповнення свого електронного рахунку для реєстрації податкових накладних на відповідну суму.

Метою такого адміністрування ПДВ є своєчасна сплата ПДВ в повному обсязі, оскільки, відповідно до умов п. 200.2 ст. 200 ПК України, податок до бюджету сплачується з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкритий рахунок платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість за реєстром платників, надісланим Державною фіскальною службою України.

Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ,

де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (П.200-1.3. ст.200 ПК України)

Згідно з п. 16 ст. 14 Закону України 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет 2015 року» установлено, що у 2015 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються відповідно на, зокрема, субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (за рахунок джерел, визначених п. 8 і 9 ст. 11 цього Закону);

Пунктами 8-9 ст. 11 вищезазначеного Закону установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2015 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України із врахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та абзацом четвертим пункту 9 розділу "Прикінцеві положення" цього Закону, а також такі надходження, крім інших:

- надходження від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на прибуток підприємств, що сплачується підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, підприємствами, що надають послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, та нараховані суми податку на прибуток таких підприємств, які виникають після проведення розрахунків по субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеній пунктом 16 статті 14 цього Закону;

- надходження від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість, що сплачується підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, підприємствами, що надають послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, та нараховані суми податку на додану вартість, які виникають після проведення розрахунків по субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеній пунктом 16 статті 14 цього Закону, у таких підприємств.

Позивач, як підприємство житлово-комунального господарства, функціонує в умовах дії економічно необґрунтованих тарифів, встановлених Державою, тому у відповідності до положень ст. 32 Закону України від 28.12.2014 р. № 80 "Про Державний бюджет України на 2015 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375, якою затверджено "Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 912 "Про внесення змін до Порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах", отримало у 2015 р. субвенцію з державного бюджету у розмірі 2 649 739,35 на погашення заборгованості з податку на додану вартість, щодо чого складено Договір № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 № 375 від 16.07.2015 р.

Як встановлено колегією суддів, в розділі "Зобов'язання сторін" вищевказаного Договору, зокрема в пп. 3 цього розділу, зазначено про необхідність перерахування коштів наступній стороні, а сторона остання (в даному випадку - позивач) - як сплату заборгованості з податку на додану вартість до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки.

Відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України встановлено обов'язок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у разі проведення розрахунків з платником податку по відшкодуванню йому різниці в тарифах на послуги, за рахунок субвенції з державного бюджету з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" в рахунок погашення заборгованості з податку, враховувати в поповнення рахунку в СЕА з ПДВ в межах проведених розрахунків з податку, суму зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Аналогічний алгоритм адміністрування ПДВ визначено й в положеннях п. 9 Постанови КМУ від 16.10.2014 р. № 569 "Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (із змінами та доповненнями), які визначають обов'язок Казначейства у разі проведення розрахунків, передбачених п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України, надавати не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення розрахунків, інформацію органам ДФС щодо проведення таких розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС повинна сформувати та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надіслати Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство повинно зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС України.

ДФС України на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації повинна збільшити суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Відповідно до матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що позивач 24.12.2014 р. відкрив рахунок в органах ДФС України та 27.12.2014 р. став на облік в органах ДФС України.

На виконання вищевказаного Договору № 01 від 16.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 № 375 від 16 липня 2015, позивачем платіжним дорученням № 2 від 21.07.2015 переведено грошові кошти в сумі 2 649 739,35 грн. на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області з зазначенням призначення платежу: Погаш. Заборг. З ПДВ зг.п.8, п.9 ст.11 ЗУ «Про ДБУ на 2015 рік» за Дог.№ 01 від 16.07.2015 р. (ПКМУ № 375 від 04.06.2015 р.), вказану операцію з переведення коштів проведено банком 31.07.2015, про що на платіжному дорученні міститься відмітка банку (а.с.10).

Також, відповідно до матеріалів справи, ПАТ «Миколаївобленерго» листом № 01/35-5152 від 10.08.2015 звернулось до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС, у якому просило надати інформацію щодо зарахування зазначеної суми на електронний рахунок по сплаті зобов'язання з податку на додану вартість, на що контролюючий орган листом № 41/10/280-47-40-35 від 01.09.2015 повідомив позивача, що сума 2 649 739,35 грн., яка надійшла 31.07.2015, як погашення заборгованості по податку з ПДВ за лютий 2015, не впливає на реєстраційну суму за операціями з 01.07.2015, у зв'язку з набранням законної сили Законом України від 16.07.2015 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», який набрав чинності 29.07.2015 р. Також, контролюючий орган повідомив позивача, що реєстрація в ЄРПН податкових накладних або розрахунків складених до 1 липня 2015 здійснюється без обмеження сумою податку з 04.08.2015 відповідно до п.35 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Проте позивачем, зробивши витяги з системи електронного адміністрування ПДВ від 31.07.2015, від 04.08.2015, від 05.08.2015, від 06.08.2015, від 07.08.2015, від 10.08.2015, простежено, що у зазначені періоди сума в розмірі 2 649 739,35 грн. на електронний рахунок позивача не надходила.

Тому позивач листом від 01.09.2015 р. № 01/32-5612 звернувся до ДФС України з проханням надати інформацію щодо зарахування зазначеної суми на електронний рахунок для збільшення суми позивачу, на яку він має право зареєструвати податкові накладні.

У відповідь позивач отримав лист від Спеціалізованої ДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № 119/10/28-08-47-40-35 від 21.20.2015 р., в якому повідомлялось, що у зв'язку із внесенням змін до п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України відсутній механізм реалізації норм зазначеної статті щодо зарахування коштів зі спеціального фонду державного бюджету на електронні рахунки платників податків.

Листом № 2403/6/99-99-15-01-05-15 від 04.02.2016 р. ДФС України повідомила позивачу, що останньою направлено до ДКС України реєстри для здійснення розрахунків із погашення заборгованості з різниці у тарифах, але станом на день написання листа інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, до ДФС України від Казначейства не надходило.

Згодом ДКС України листом № 10-08/534-3983 від 10.03.2016 р. повідомила позивача, що ДФС України не надавала Казначейству коригуючі реєстри із зазначенням назви ПАТ «Миколаївобленерго» щодо поповнення електронного рахунку певною сумою для зарахування їх в електронне адміністрування податку на додану вартість.

В свою чергу ДФС України листом № 6284/6/99-99-15-01-05-15 від 23.03.2016 р. повідомила позивача, що фіскальною службою отримано з Державної казначейської служби України на паперових носіях зведену інформацію про суб'єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум у межах розрахунків відповідно до Постанови КМУ від 04.06.15 р. № 375. ДФС України надано до ДКС України коригуючі реєстри узгоджених податкових зобов'язань платника податків.

Слід зазначити, що в цьому листі саме ДФС України наголошено на безумовності виконання вимог ПК України та врахування таких сум у системі електронного адміністрування ПДВ.

СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального управління ДФС листом №319/10/28-08-41-43 від 01.04.2016 р., якими також підтверджено, що зарахування коштів на рахунок електронного адміністрування ПДВ не відбулося.

Таким чином, в даному випадку, як встановлено колегією суддів, ані ДКС України, ані ДФС України не вчинено дій, передбачених нормами податкового законодавства, оскільки отримані позивачем бюджетні асигнування у вигляді субвенційних коштів не знайшли свого відображення на електронному рахунку підприємства в СЕА з ПДВ.

Бездіяльність органів державної влади свідчить про порушення приписів діючого законодавства та спричиняє перепони у господарській діяльності підприємства позивача у вигляді відсутності можливості реєстрації та видачі податкових накладних контрагентам ПАТ «Миколаївобленерго» для формування останніми суми податкового кредиту за відповідний звітний період.

Як свідчать матеріали справи, позивач намагався вирішити спірну ситуацію шляхом звернень до відповідних органів державної влади.

Зміст відповідей вказує на повну не узгодженість дій у горизонталі відносин між ДФСУ та ДКСУ, а також свідчить про невиконання останніми п. 9 Постанови КМУ від 16.10.2014 р. № 569 ( зі змінами від 30.12.2015 р.), що є порушенням податкового законодавства та прав позивача в розрізі правового регулювання електронного адміністрування з ПДВ.

Вирішуючи спір колегія суддів виходить також з наступного.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким ПК України доповнено ст. 200-1, що запровадила нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Згідно з приписами п.1-3 Постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375, якою регулюється питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, встановлено, що порядок та умови визначають механізм надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - субвенція).

Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - заборгованість), за рахунок джерел, зазначених у пунктах 8 і 9 статті 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість"із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 569).

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку № 569, електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

За змістом пункту 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ (у редакції, яка діяла до 29.07.2015 року), платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.

29.07.2015 р. набрав чинності Закон України від 16.07.2015 року № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", яким підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ доповнено пунктом 34, яким встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Підпунктом 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Прикінцеві положення" ПК України встановлено, що зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (2015 року).

Відповідно до заперечень ДКС України, в яких він надає пояснення щодо обставин справи та зазначає, що усі операції щодо відкриття/закриття рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування сум податку з них, а також повернення помилково або надміру сплачених коштів, тощо, здійснюються Казначейством виключно на підставі реєстрів Державної фіскальної служби України, проте, від ДФС України до Казначейства не надходили коригуючі реєстри.

При цьому ДКС України повідомлено, що лише після листа Казначейства від 15.01.2016 № 10-08/86-699 (а.с. 87), в якому Казначейство, зокрема, проінформувало ДФС про надходження численних запитів від підприємств (учасників розрахунків відповідно до Постанови № 375), ДФС України направило до Казначейства лист-повідомлення від 18.01.2016 №716/5/99-99-23-01-16 (а.с.88) про направлення 18.01.2016 до Казначейства коригуючих реєстрів на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку.

Також відповідач 1 вказав на те, що в даному листі відсутній будь-який перелік платників податків, відносно яких направлялися коригуючи реєстри, а самі коригуючі реєстри направлені ДФС України до Казначейства з використанням ознаки перерахування типу 8 «коригування суми котлової картотеки».

Водночас відповідач 1 наголосив, що реєстри з ознакою коригування типу 8 «коригування суми котлової картотеки» починаючи з 13.06.2015 технічно не можуть бути прийняті до обробки системою електронного адміністрування ПДВ, адже з 13.06.2015 в системі електронного адміністрування ПДВ відсутня котлова картотека і реєстри з ознакою перерахування типу 8 «коригування суми котлової картотеки» не можуть бути прийняті до обробки системою АС «Є-Казна» (електронне адміністрування ПДВ).

Також відповідач 1 пояснив, що починаючи з 13.06.2015 р. за ініціативи ДФС України здійснено перехід на подокументну картотеку, де реєстри обліковуються кожен як окремий документ, який підписаний електронним цифровим підписом посадових осіб ДФС України про що, листом від 13.06.2015 р. № 10-08/572-16790 (а.с. 85) Казначейство поінформувало про це ДФС України.

Листом від 15.06.2015 р. № 14356/5/99-99-11-04-01-16 (а.с. 86) ДФС України підтвердило отримання переліку меморіальних документів, що утворились при переході на подокументну картотеку.

Відповідач 1 надав копію Протоколу № 1 Угоди про інформаційне співробітництво між ДФС України та Казначейством від 12.11.2014 та Специфікації взаємодії з системами ДФС України від 12.05.2015 р. версія 1.12 (а.с. 94-121) для коригування подокументної картотеки вперше передбачено реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром».

А тому, як зазначив відповідач 1, твердження ДФС України щодо можливості застосування в системі електронного адміністрування ПДВ реєстру з ознакою перерахування типу 8 «коригування суми котлової картотеки» не є дійсним.

Проте, незважаючи на обговорення зазначеної проблеми в робочому порядку, та листи Казначейства від 15.01.2016 р. № 10-08/86-699 та від 21.01.2016 р. №510-08/151-1122, ДФС України коригуючі реєстри, в тому числі і по позивачу, з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром» до Казначейства не надавались.

В свою чергу в запереченнях від представника ДФС України повідомлялось, що протягом січня-березня 2016 р. ДФС України, Мінфіном та Казначейством проводилось ряд нарад щодо врегулювання проблемного питання, що склалось, також підготовлений проект змін до п.9 Положення, зважаючи на зазначене, відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позову.

Уважно вивчивши надані заперечення до позову та докази, які їх підтверджують, судова колегія, вважає за потрібне зауважити, що відповідачем 2 не надано доказів про те, що ним був надісланий до Казначейства реєстр із зазначенням назви підприємства позивача, в свою чергу відповідачем 1 в запереченнях прямо вказується на бездіяльність ДФС України в цій ситуації, але не наведено заперечень на позовну заяву.

Беручи до уваги наведені приписи та зважаючи на ту обставину, що право збільшення суми поповнення електронного рахунку ПАТ «Миколаївобленерго» у системі адміністративного адміністрування ПДВ на суму 2 649 739,35 грн. виникло у позивача з прийняттям постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375, колегія суддів доходить висновку, про наявність у ДФС України обов'язку автоматично збільшити таке значення платнику на всю суму, що дає можливість задоволення вимоги про протиправність бездіяльності відповідача 2.

Водночас, що не заперечується відповідачами, позивачу виділено субвенцію у розмірі 2 649739,35 грн. на погашення різниці у тарифах, з цільовим призначенням погашення заборгованості з ПДВ, однак відповідно до наданих додаткових пояснень та доказів ДФС України повідомлено суд, що зазначену суму перераховано на погашення різниці в тарифах, що також вважається судом протиправною дією, що сталося із-за провини відповідачів 1 та 2.

До того ж слід зазначити, що листами відповідач 2 неодноразово повідомляв позивача що вказана сума не перерахована на електронний рахунок і аж в 2017 році відповідачем 2 надано витяг з інтегрованої картки та пояснив, що кошти спрямовані на погашення боргу, який виник по деклараціях за податкові періоди до липня 2015 року та вказує, що термін сплати узгоджених податкових зобов'язань за липень 2015 року настав 30.08.2015 р..

Але відповідно до даних в інтегрованій картці позивача сума, яка б мала бути зарахувана на електронне адміністрування ПДВ була зарахована 31.07.2015 р. на погашення різниці в тарифах, вищевказане також свідчить, про те, що контролюючий орган не мав права відносити зазначені кошти на вказане погашення різниці в тарифах, адже термін такого погашення, відповідно до пояснень самого відповідача 2, настав лише 30.08.2015 р., що відбулось місяцем пізніше ніж перерахована сума в розмірі 2 649 739,35 грн.

Поряд з тим, колегія суддів наголошує на тому, що фіскальний інтерес держави не може слугувати виправданням або підставою у позбавленні платника податків права використати субвенцію у розмірі 2 649 739,35 грн. на погашення різниці у тарифах, з цільовим призначенням погашення заборгованості з ПДВ шляхом збільшення на його суму значення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, § § 37-38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Також слід зазначити, що відповідачами не надано доказів, що підтверджують законність їх дій щодо віднесення суми, яка відповідно до умов Договору № 01 від 16.07.2015 р. повинна була бути зарахована на електронне адміністрування ПДВ зарахування такої суми на погашення інших заборгованостей позивача та не надано доказів повідомлення про це позивача та обґрунтувань такого перерахування.

Отже, враховуючи роботу на постійній основі системи електронного адміністрування ПДВ позивач вправі за наслідками виділення субвенції у розмірі 2 649 739,35 грн. на погашення різниці у тарифах, з цільовим призначенням погашення заборгованості з ПДВ, реалізувавши правомірну поведінку розраховувати на відображення в системі електронного адміністрування відповідних змін, що забезпечило б йому право виписки податкових накладних без здійснення поповнення рахунку у фінансовій установі, тому як позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своєї позиції та доведено яким чином протиправна бездіяльність відповідачів вплине на його матеріальне становище та взаємовідносини з клієнтами (контрагентами).

Вказане погоджується із судовою практикою: Ухвала ВАСУ від 29.03.2017 по справі К/800/16380/16, Постанова КААС від 15.06.2016 у справі № 826/26189/15.

Підсумовуючи вищезазначені обставини справи та наведені норми, колегія суддів також звертає увагу, що в основі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за видатками лежить комплекс організаційних процедур щодо забезпечення обліку видаткових операцій, здійснення контролю за цільовим спрямуванням бюджетних коштів та формування фінансової звітності про виконання бюджетів за видатками.

Відповідно до ч.8 ст. 51 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює платежі за дорученням розпорядників бюджетних коштів у разі:

а) наявності бюджетного зобов'язання для відповідного платежу у бухгалтерському обліку виконання держбюджету;

б) відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню;

в) залишку невикористаних бюджетних асигнувань у розпорядника бюджетних коштів.

Виходячи з вимог Бюджетного кодексу України, Державним казначейством розроблено Порядок обслуговування державного бюджету за видатками, затверджений наказом Державного казначейства України від 25.04.2004 р. №89 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.06.2004 р. за №716/9315. Цей Порядок регламентує організаційні взаємовідносини між органами Держказначейства, розпорядниками, одержувачами бюджетних коштів та іншими клієнтами Державного казначейства України, а також розподіл обов'язків та відповідальності між ними в процесі виконання державного бюджету за видатками.

У процесі казначейського обслуговування бюджетів за видатками органи Державного казначейства серед інших здійснює: контроль за цільовим спрямуванням бюджетних коштів їх розпорядниками та одержувачами; виконують платіжні документи розпорядників та одержувачів бюджетних коштів. Відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» Казначейством України починаючи з 25.12.2014 р. відбулось відкриття електронних ПДВ рахунків, куди платники за реєстрами Державної фіскальної служби України перераховують кошти податку на додану вартість для подальшого їх зарахування у бюджет, на спеціальні рахунки, або на поточні рахунки платників.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі та зобов'язання Державну казначейську службу України здійснити дії відповідно до п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість Позивача на суму 2649739,35 грн. та повідомити про це ДФС та щодо доцільності зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити дії по виконанню пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: збільшити показник ?Поп. Рах електронного рахунку Позивача № 1347, МФО 899998, у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 2649739,35 грн. на яку ПАТ «Миколаївобленерго» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відобразивши відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжних доручень: № 271 від 03.03.2016 р. на суму 39746,09 та №4520 від 26.07.2016 р. на суму 1378,00 грн., суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 41 124,09 грн. з бюджетних асигнувань ДФС України.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити.

2. Зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії відповідно до п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: зменшити залишок узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість Позивача на суму 2649739,35 грн. та повідомити про це ДФС України.

3. Визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо зарахування коштів в сумі 2649739,35 грн., що надійшли як погашення заборгованості по податкових зобов'язаннях з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що полягає у не збільшенні суми поповнення електронного рахунку ПАТ «Миколаївобленерго» № 1347, МФО 899998, , протиправною.

4. Зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по виконанню п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ № 569 від 16.10.2014 р. зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 967 від 18.11.2015 р., а саме: збільшити показник ?Поп. Рах електронного рахунку Позивача № 1347, МФО 899998, у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 2649739,35 грн. на яку ПАТ «Миколаївобленерго» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відобразивши відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

5. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код ДЄРПОУ 23399393) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, м.Київ, Львівська площа,8, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 41 124 (сорок одна тисяча сто двадцять чотири гривень) 09 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», 54017, м.Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код ДЄРПОУ 23399393;

Відповідач 1: Державна фіскальна служба України, 04655, м.Київ, Львівська площа,8, ;

Відповідач 2: Державна казначейська служба: 01601, м.Київ, вул. Бастіонна,6, .

Повний текс рішення складено 06.04.2018 р.

Головуючий Суддя Л.О. Маруліна

Суддя Н.А. Добрівська

Суддя А.І. Кузьменко