Справа № 686/18920/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/18920/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

10 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2, представник на підставі довіреності

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року (суддя доповідач: Мазурок О.В.) у справі №686/18920/17 за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

28.09.2017 року управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу ВП №54227308 від 18.09.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.01.2017 року у справі №686/23330/16 та на підставі розпорядження начальника УПФ України в м.Хмельницькому здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_3 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, у розрахунку 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 17.09.2016 року. Різниця між виплаченими та перерахованим розміром щомісячного грошового утримання у розмірі 13712,24 за період з 17.09.2016 року по березень 2017 року включена до виплати в квітні 2017 року. Однак, з 01.01.2017 року вступив в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІІ від 06.12.2016 року, яким внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, а пункт 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено абзацами третім четвертим такого змісту: "тимчасово, по 31.12.2017 року максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати 10740 грн. Таким чином, перерахунок щомісячного грошового утримання відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.12.2016 року проведено з наступного місяця у розмірі 10740 грн. З 05.01.2017 року у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про Вищу раду правосуддя" №1798-ХІІІ ОСОБА_3 проведено перерахунок щомісячного грошового утримання відповідно до довідки №06-253/16 від 02.12.2016 року. Правовідносини врегульовані судовим рішенням у справі №686/23330/16-а, щодо врахування суми матеріальної допомоги, вирішені до моменту внесення змін в законодавство. А тому, Пенсійний орган діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року позов задоволено: скасовано постанову головного державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу на управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому ВП №54227308 від 18.09.2017 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що Пенсійний орган навіть після накладення на нього штрафу 18.09.2017 року не виконало постанову суду у справі №686/23330/16-а, що підтверджується розрахунком УПФ України у м.Хмельницькому від 22.09.2017 року за № 378/В-12, про що було повідомлено державного виконавця у заяві від 12.10.2017 року, а перерахунок щомісячного грошового утримання за період з січня 2017 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, здійснило лише на підставі розпорядження начальника УПФ України у м.Хмельницькому №891472 від 30.10.2017 року. Отже, УПФ України у м.Хмельницькому умисно не виконувало судового рішення та перешкоджало його виконанню. А тому, державний виконавець Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області при винесенні оскаржуваної постанови діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та вказує на те, що управлінням ПФУ у м. Хмельницькому виконано належним чином судове рішення.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року у справі №686/23330/16-а позов задоволено:

- визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, викладене у протоколі №3200 від 23.09.2016 року в частині призначення ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків грошового утримання судді, що становить 21947 грн. 20 коп.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90 відсотків грошового утримання судді, та виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

На виконання зазначеного рішення на підставі розпорядження начальника управління №891472 від 28.02.2017 року здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_3 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 17.09.2016 року.

Різниця між виплаченими та перерахованим розміром щомісячного довічного утримання в розмірі 13712, 24 грн. за період з 17.09.2016 року по березень 2017 року включена до відомості виплати в квітні 2017 року.

Постановою державного виконавця від 18.09.2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа №686/23330/16-а, виданого Хмельницьким міськрайонним судом від 16.03.2017 року (ВП №54227308) накладено штраф на управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому за невиконання рішення суду в частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач, вважаючи таку постанову відповідача неправомірною, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 з урахуванням рішення Конституційного суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 та Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VШ від 02.06.2016 передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання/розміру складових суддівської винагороди судді, який працює і на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди і судді, який працює за відповідною посадою (згідно Постанови про затвердження порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008).

Водночас, з 01.01.2017 вступив в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-УІІІ від 06.12.2016, яким внесено зміни до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, а саме пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено абзацами третім, і четвертим такого змісту.

"Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень".

З огляду на вищезазначене, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до заяви від 06.12.2016 року проведено з наступного місяця, у якому змінився розмір суддівської винагороди, тобто з 01.01.2017 року.

З 05.01.2017 набрав чинності Закон України "Про Вищу раду правосуддя" № 1798-XIII від 21.12.2016 року, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення у 2017 році суддям у відставці. Відповідно до вищезазначеного 3акону, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується без обмеження максимальним розміром. У зв'язку з цим, з 05.01.2017 ОСОБА_3 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру посадового окладу судді станом на 01.12.2017 року відповідно до довідки №06-253/16 від 02.12.2016 року, проведений перерахунок грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру посадового окладу відповідно до довідки грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру посадового окладу відповідно до довідки №06-176/16 від 16.09.2016 виданої Апеляційним судом Хмельницької області та матеріальної допомоги відповідно до довідки №06-253/16 від 02.12.2016 року виданої Апеляційним судом Хмельницької області.

Таким чином, правовідносини врегульовані судовим рішенням №686/23330/16-а від 03.01.2017, щодо врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішені до моменту внесення змін в законодавство.

Колегія суддів зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Великоди В.Н. проти України вказано, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Європейський суд з прав людини також констатує, що подальша дія судового рішення закінчується, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати вносяться зміни.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач виконав рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 року згідно вимог законодавства, а тому постанова про накладення штрафу прийнята без врахування норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги третьої особи не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 квітня 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.