Справа № 818/335/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 р. Справа №818/335/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/335/18
за позовом Комунального підприємства "Конотопське трамвайне управління"
до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області
про скасування пунктів вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство "Конотопське трамвайне управління" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області (далі - відповідач) про скасування пунктів 1, 7 вимоги "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 28.08.2017 по 06.10.2017 Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби України в Сумській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» за період діяльності з 01.01.2016 по 31.08.2017, за результатами проведеної перевірки до позивача 13.10.2017 надійшов акт № 15-10/06.
В подальшому, 30.10.2017 відповідачем була надіслана вимога про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства № 20-18-15-14-15/3944.
КП «Конотопське трамвайне управління» вважає, що пункти 1, 7 вказаної вимоги підлягають скасуванню, оскільки є протиправними та необґрунтованими з огляду на наступне.
Пунктом 1 вимоги відповідача встановлено, що КП «Конотопське трамвайне управління» не укладені договори (угоди) про надання послуг із розміщення реклами у вагонах трамваїв з ПАТ КБ «Приватбанк», ДПТНЗ Конотопське професійно-технічне училище та Конотопське вище професійне училище 4, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-ІV, із змінами, ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-1V, із змінами, які зобовязують підприємство здійснювати господарські відносини на основі договорів та в письмовій формі, що призвело до недоотримання доходів підприємством у періоді з лютого по серпень 2017 року в загальній сумі 9,71 тис. гривень. Внаслідок вказаного порушення КП «Конотопське трамвайне управління» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 9,71 тис. гривень.
Однак, позивач звертає увагу на те, що відповідачем по справі не проведено зустрічної перевірки і в акті не відображено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та КП «Конотопське трамвайне управління» 22.02.2017 був укладений договір оферти відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» розмістив в трамвайних вагонах QR - коди для зручності оплати проїзду мешканцями міста з мобільного телефону через функцію «Приват-24», що не являється рекламою. Не проведена і зустрічна перевірка питань реклами навчальних закладів ДПТНЗ Конотопське професійно-технічне училище та Конотопське ВПУ - 4, оскільки дані навчальні заклади ніяких реклам не розміщували, а лише розмістили обяви з розяснюванням для абітурієнтів про порядок подання документів до вказаних учбових закладів.
Крім того, позивач зазначає, що в пункті 7 оскаржуваної вимоги вказано про нецільове використання ним бюджетних коштів у сумі 500 000 грн. на придбання двох одиниць техніки, а саме автобусів марки «Богдан» для перевезення пасажирів.
Проте, на переконання позивача, під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності відповідачем безпідставно не прийнято до уваги те, що п.п. «б» п. 4.2. розділу 4 Статуту Комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» в новій редакції, вказано, що основними напрямками діяльності комунального підприємства є функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту.
Відповідно до постанов Кабінету міністрів України № 1855 від 29.12.2006 «Про затвердження Державної цільової програми розвитку міського електротранспорту до 2017 року» з 2007 року місто Конотоп стало учасником Державної програми розвитку міського електротранспорту на 2007 - 2015 роки (пролонгованої до 2017 року), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1855 (зі змінами), основними завданнями якої є підвищення рівня технічного оснащення підприємств та ефективності їх роботи. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1855 «Про затвердження державної програми розвитку міського електротранспорту на 2007 - 2015 роки» (зі змінами) передбачено щорічне фінансування заходів Програми за рахунок державного бюджету. Досягнення мети та розвязання основних завдань мало бути здійснено шляхом розроблення відповідних місцевих програм розвитку галузі.
Згідно рішення Конотопської міської ради «Про внесення змін до міського бюджету на 2016 рік» від 29.07.2016 управлінню економіки Конотопської міської ради, як головному розпоряднику, на виконання заходів за програмою розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007-2017 роки за КПКВК 180409 «Внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у статутні капітали суб'єктів підприємницької діяльності» передбачені кошти у сумі 500000,00 грн. У пояснювальній записці до вказаного рішення визначено напрямок використання виділених коштів, а саме: на придбання трамвайним управлінням автобусів для обслуговування міських автобусних маршрутів.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити у його задоволенні.
У письмовому відзиві на позовну заяву щодо порушення, викладеного в п. 1 листа вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства» від 30.10.2017 № 20-18- 15-14-12/3944, відповідач зазначив, що при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.
Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У даній справі відповідач пред'явив вимогу, в якій вказано на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Щодо порушення, викладеного в п. 7 оскаржуваного листа вимоги відповідач пояснив, що ревізією забезпечення цільового використання бюджетних коштів, встановлено, що у вересні та грудні 2016 року КП «Конотопське трамвайне управління» придбано 2 б/у автобуси у фізичних осіб та придбано запасні авточастини для автобусів у фізичної особи-підприємця за рахунок коштів, виділених з міського бюджету м. Конотоп на виконання діючої Програми розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007- 2017 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Конотопської міської ради 5 скликання від 28.03.2007 (із змінами, в тому числі щодо пролонгації терміну дії до 2017 року, далі Програма) в загальній сумі 500000,00 грн., тоді коли такі заходи не передбачені Програмою, та не є шляхами розвязання основних завдань Програми та досягнення її мети. Внаслідок вищевказаних дій у відповідності до ч. 6 ст. 78 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VІ, із змінами, (далі - Бюджетний кодекс), має місце порушення вимог ч. 4 ст. 48, п.п.4, 6 ст.20, п.6 ст.22 Бюджетного кодексу України та порушено вимоги п. 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зі змінами, Програми розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007-2017 роки, затвердженою рішенням тринадцятої сесії Конотопської міської ради пятого скликання від 28.03.2007, із змінами.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 28.08.2017 по 06.10.2017 Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби України в Сумській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» за період 01.01.2016 по 31.08.2017, за якої складено акт від 13.10.2017 № 15-10/06 (а.с. 26-44).
На підставі висновків акту ревізії відповідачем складено лист-вимогу "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 (а.с. 17-20).
У пункті 1 листа-вимоги "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 зазначено: Ревізією встановлено, що підприємством не укладені договори (угоди) про надання послуг із розміщення реклами у вагонах трамваїв з ПАТ КБ «Приватбанк», ДПТНЗ Конотопське професійно-технічне училище та Конотопське ВПУ-4, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІV, із змінами, ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV із змінами, які зобовязують підприємство здійснювати господарські відносини на основі договорів та в письмовій формі, що призвело до недоотримання доходів підприємством у періоді з лютого по серпень 2017 року у загальній сумі 9,71 тис. гривень. Внаслідок вказаного порушення підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 9, 71 тис. гривень.
У пункті 6 листа-вимоги "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 зазначено: Ревізією встановлено, що в порушення вимог ч. 4 ст. 48, п.п. 4, 6 ст. 20, п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зі змінами, Програми розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007-2017 роки, затвердженого рішенням тринадцятої сесії Конотопської міської ради пятого скликання від 28.03.2007, із змінами, (далі - Програма) підприємством у вересні-грудні 2016 року допущене нецільове використання бюджетних коштів, а саме використання коштів, виділених з міського бюджету на виконання Програми, з придбання б/у автобусів та запасних частин до них в загальній сумі 500 тис. гривень.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМ України від 03.02.2016 № 43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Пунктом 6 Положення передбачено, зокрема, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Зазначені норми Положення узгоджуються із приписами статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".
Зокрема, пунктом 7 статті 10 Закону встановлено, що органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Також, відповідно до пункту 13 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надається право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.
Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного можна дійти висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимоги про усунення порушень, виявлених в ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача (частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України.
У даній справі пункт 1 оскаржуваної вимоги вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх відшкодування.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування пункту 1 вимоги Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог про скасування пункту 7 вимоги Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944, яким встановлено нецільове використання позивачем бюджетних коштів у сумі 500 тис. грн. на придбання автобусів, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 6 ст. 78 Бюджетного кодексу України виконання місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням здійснюється відповідно до статей 46 - 51 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
Згідно із ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.
Відповідно до ч. 4, 6, ст. 20 Бюджетного кодексу України відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який виконує бюджетні програми у системі головного розпорядника. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.
На всіх стадіях бюджетного процесу його учасники в межах своїх повноважень здійснюють оцінку ефективності бюджетних програм, що передбачає заходи з моніторингу, аналізу та контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів. Оцінка ефективності бюджетних програм здійснюється на підставі аналізу результативних показників бюджетних програм, а також іншої інформації, що міститься у бюджетних запитах, кошторисах, паспортах бюджетних програм, звітах про виконання кошторисів та звітах про виконання паспортів бюджетних програм. Організаційно-методологічні засади оцінки ефективності бюджетних програм визначаються Міністерством фінансів України.
Згідно із ч. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.
Відповідно до п. 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (далі - Порядок № 228), установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а вищим навчальним закладам та науковим установам, закладам охорони здоров'я також за наявності затверджених планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів.
Установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров'я також установлених затвердженими планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.
Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або в майбутньому.
Згідно із п. 9 Порядку № 228 одержувач використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на транспорт, дорожнє господарство.
Згідно пунктів 22, 23 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету є виключною компетенцією сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст.116 Бюджетного Кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме, нецільове використання бюджетних коштів.
Згідно із ст. 119 Бюджетного Кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:
бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);
напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).
Заперечуючи проти позову, відповідач, як на підставу висновку про нецільове використання бюджетних коштів, посилається на те, що у вересні та грудні 2016 року КП «Конотопське трамвайне управління» придбано 2 б/у автобуси у фізичних осіб та придбано запасні авточастини для автобусів у фізичної особи-підприємця за рахунок коштів, виділених з міського бюджету м. Конотоп на виконання діючої Програми розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007- 2017 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Конотопської міської ради 5 скликання від 28.03.2007 (із змінами, в тому числі щодо пролонгації терміну дії до 2017 року, далі - Програма (а.с. 84-90)) в загальній сумі 500000,00 грн., тоді як такі заходи не передбачені Програмою, та не є шляхами розвязання основних завдань Програми та досягнення її мети.
Не погоджуючись із висновком відповідача, суд зазначає, що рішенням 15 сесії 7 скликання Конотопської міської ради "Про внесення змін до міської програми розвитку електротранспорту на 2007-2015 роки" від 28.07.2016 внесені зміни до міської програми розвитку електротранспорту на 2007-2017 роки, викладено захід «Внесок у статутний капітал» у новій редакції орієнтований обсяг фінансової підтримки КП «Конотопське трамвайне управління" у вигляді внеску у статутний капітал в розмірі 500 000 грн. (а.с. 152).
Із витягу з протоколу 15 сесії 7 скликання Конотопської міської ради від 28.07.2016 судом встановлено, що під час прийняття вищевказаного рішення депутатами на сесії обговорювалось питання виділення Комунальному підприємству "Конотопське трамвайне управління" коштів у сумі 500000, 00 грн. з метою придбання автобусів, та за результатами голосування рішення було прийняте в цілому (а.с. 149-151).
Згідно із додатком до пояснювальної записки до рішення Конотопської міської ради "Про внесення змін до міської програми розвитку електротранспорту на 2007-2015 роки" від 28.07.2016 у розділі "Додаткова потреба в коштах по іншим видаткам бюджетних установ" по розпоряднику коштів "Управління економіки" визначено потребу: Придбання автобусів для КП "Трамвайне управління" - 500 тис. грн. (а.с. 158).
Як зазначено відповідачем в акті ревізії, кошти у сумі 500000, 00 грн. спрямовані Управлінням економіки Конотопської міської ради на рахунок Комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» в межах бюджетних асигнувань затверджених у кошторисі відповідно до плану використання бюджетних коштів за КТКВК 180409 КЕКВ 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)".
Правові основи господарської діяльності комунальних підприємств зазначені в Господарському кодексі України.
Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (п. 1 ст. 78 Господарського кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 78 Господарського кодексу України статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.
Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено, зокрема, управління комунальною власністю в межах визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Нормою статті 61 цього ж Закону встановлено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.
Згідно статті 2 Бюджетного кодексу України субвенції - міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат з бюджету.
Під кодом класифікації видатків бюджету 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» органи управління перераховують не лише власне капітальні трансферти, а й внески до статутних фондів (підпункт 3.2.1 пункту 3.2 глави 3 Інструкції 333).
Статутом Комунального підприємства "Конотопське трамвайне управління" визначено, що одним із основних напрямків діяльності комунального підприємства є функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту (а.с. 11-16).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що використання позивачем бюджетних коштів у сумі 500000, 00 грн., виділених рішенням Конотопської міської ради "Про внесення змін до міської програми розвитку електротранспорту на 2007-2015 роки" від 28.07.2016, на придбання автобусів відповідає бюджетним призначенням, напрямам використання бюджетних коштів та бюджетним асигнуванням, оскільки зазначені кошти були виділені саме для придбання транспортних засобів, та у Комунального підприємства "Конотопське трамвайне управління" як у одержувача коштів не було правових підстав використати зазначені кошти на інші цілі.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення факту нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем, а також вимога до одержувача повернути зазначені кошти, можлива у випадку встановлення порушень з боку головного розпорядника бюджетних коштів, яким у даному випадку є Управління економіки Конотопської міської ради. Натомість, ревізія фінансово-господарської діяльності Управління економіки Конотопської міської ради з приводу даного питання відповідачем проведена не була, будь-яких порушень щодо нецільового використання бюджетних коштів їх розпорядником не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає що відповідач дійшов помилкового висновку про нецільове використання позивачем бюджетних коштів у сумі 500 тис. грн., у звязку з чим позовні вимоги в частині скасування пункту 6 вимоги Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Комунального підприємства "Конотопське трамвайне управління" до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області про скасування пунктів вимоги задовольнити частково.
Скасувати пункт 6 вимоги Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" від 30.10.2017 № 20-18-15-14-12/3944 щодо порушень вимог ч. 4 ст. 48, п.п. 4, 6, ст. 20, п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зі змінами, Програми розвитку міського електротранспорту м. Конотоп на 2007-2017 роки, затвердженого рішенням тринадцятої сесії Конотопської міської ради пятого скликання від 28.03.2007, із змінами, стосовно допущення підприємством у вересні-грудні 2016 року нецільового використання бюджетних коштів, а саме використання коштів, виділених з міського бюджету на виконання Програми, з придбання б/у автобусів та запасних частин до них в загальній сумі 500 тис. гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 05.04.2018.