Справа № 725/1866/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1866/18
Номер провадження 2-а/725/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сорокан М.М.,

представника позивача Муляр Т.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

та перекладача Теюбов Ш.Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області до громадянина Азербайджану ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України для забезпечення видворення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 05.04.2018 року співробітниками ГУНП в Чернівецькій області було виявлено відповідача, який не виконав рішення про примусове повернення його з території України від 03.08.2017 року.

Вказував на те, що громадянин Азербайджану ОСОБА_2 проживає на території України без паспортного документу та посвідкою на тимчасове чи постійне місце проживання за даними міграційної служби не документувався. Вказаний іноземець в'їхав на територію України 01.05.2017 року через КПП «Бориспіль» та з цього часу територію України не покидав.

01.08.2017 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.11.2017 року залишено без задоволення його адміністративний позов про скасування постанови, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

03.08.2017 року було прийняте рішення про примусове повернення відповідача, останній оскаржив вказане рішення суб'єкта владних повноважень та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про примусове видворення відмовлено.

Крім того, за результатами перевірки було встановлено, що вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 03.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4, ч. 3 ст. 358 КК України по факту використання національного паспорту на своє ім'я з ознаками підробки дато-штампу КПП Харківського прикордонного загону про в'їзд на територію та виїзд з території України. За матеріалами кримінального провадження вдалось встановити особу відповідача.

Тривалий період час встановити місце перебування відповідача не представлялось можливим, у зв'язку з чим для його виявлення були направлені листи в УПП в Чернівецькій області та ГУНП в Чернівецькій області. З урахуванням небажання відповідача виконувати рішення про примусове повернення є підстави вважати, що останній буде ухилятись від виконання рішення про його примусове видворення, у зв'язку з чим вважає, що останнього слід помістити до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

На підставі вище викладеного, просив прийняти рішення про примусове видворення громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України; затримати відповідача з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном до шести місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідач в судовому засіданні за участі перекладача позов визнав частково та пояснив, що він перебував на лікуванні у м. Одеса, а тому не виконав рішення про його примусове повернення, у зв'язку з чим вважає, що відсутні підстави для його тимчасового затримання.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема не заперечував проти примусового видворення, проте просив відмовити в задоволенні позову щодо тимчасового затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, надавши відповідачу право на внесення застави відповідно до вимог ст. 289 КАС України.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та брат відповідача ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_2 дійсно перебував на лікуванні, у зв'язку з чим не міг своєчасно залишити територію України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 01.08.2017 року ЧМВ УДМС в Чернівецькій області винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.11.2017 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ЧМВ УДМС в Чернівецькій області про скасування вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення.

03.08.2017 року ЧМВ УДМС в Чернівецькій області прийнято рішення №54 про примусове повернення ОСОБА_2 з України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 12.08.2018 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8 до УДМС в Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування вказаного рішення про примусове повернення відмовлено. Дане рішення суду вступило в законну силу 05.02.2018 року.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був виконувати рішення про його примусове повернення, яке набрало законної сили.

Статтею 26 Конституції України передбачено, що визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 вказаного Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 5,6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Надані представником позивача докази та пояснення відповідача в судовому засіданні свідчать про те, що останньому було відомо про прийняте рішення щодо його примусового повернення із встановленим строком для виїзду, проте станом на теперішній час відповідач вказаних вимог не виконав та його місце перебування міграційній службу було невідоме, у зв'язку з чим ЧМВ УДМС України в Чернівецькій області звертався в органи поліції з листами щодо сприяння у виявленні відповідача та його доставки в міграційну службу.

Пояснення відповідача та його представника щодо перебування ОСОБА_2 на лікуванні у м. Одеса не підтверджені належними та допустимими доказами, а допитані в судовому засіданні свідки не змогли вказати точний період лікування, заклад охорони здоров'я та діагноз, у зв'язку з чим не можуть ставитись в основу доведення поважності причин не виконання рішення про примусове повернення.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав вважати, що відповідач буде ухилятись від самостійного та добровільного залишення території України, а тому останній підлягає видворенню за межі території України.

Будь-яких доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" матеріали справи не містять.

З системного аналізу положень ст. 289 КАС України, п. 1,5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 вбачається, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Враховуючи обставини справи, надані представником позивача докази, суд вважає доведеним наявність ризику того, що відповідач буде ухилятись від його примусового видворення, а тому останнього слід затримати з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном до шести місяців. При цьому суд не знаходить підстав для застосування застави як способу забезпечення виконання рішення про примусове видворення, про що клопотав представник відповідача в судовому засіданні, оскільки право на звернення до суду з такими вимогами надано центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політику сфері міграції, його територіальним органам чи підрозділам відповідно до вимог ст. 289 КАС України, а наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт не бажання відповідача покидати територію України.

Враховуючи обставини справи, рішення суду в частині видворення слід допустити до негайного виконання відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 289, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до Азербайджану.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України (Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27) терміном до шести місяців.

Допустити негайне виконання рішення про примусове видворення.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна