Справа № 826/5251/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

03 квітня 2018 року м. Київ № 826/5251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №826/5251/18

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №826/5251/18, шляхом зупинення дії постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про накладення штрафу від 20.03.2018 у виконавчому провадженні №55158448 до розгляду справи по суті та заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вчиняти дії щодо надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у виконавчому провадженні №55158448 до розгляду справи по суті.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу, вказану заяву передано на розгляд судді Патратій О.В.

Відповідно до розпорядження №614 від 02.04.2018 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В., заяву передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено головуючого суддю Мазур А.С.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

23.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг отримала постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 20.03.2018 про накладення штрафу у сумі 10200, 00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду у виконавчому провадженні №55158448.

Виконавче провадження №55158448 відкрите постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 14.11.2017 з примусового виконання виконавчого листа №2а-16510/12/2670, виданого 21.08.2017 Окружним адміністративним судом міста Києва щодо зобов'язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

17.01.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було подано клопотання про закінчення виконавчого провадження з підстав повного виконання судового рішення по справі №2а-16510/12/2670 та долучено платіжне доручення.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 20.03.2018 було накладено на заявника штраф у сумі 10200, 00 грн. з підстав невиконання без поважних причин, станом день її винесення, рішення суду у виконавчому провадженні №55158448. На обґрунтування зазначеної постанови, посадовою особою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було зазначено, що факт невиконання рішення суду боржником встановлений постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2018, ухваленою за результатами розгляду справи №826/665/18 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 27.12.2017 №55158448. Крім того, боржником не надано підтвердження виконання рішення суду і станом на 20.03.2018 рішення залишається невиконаним.

Не погоджуючись із висновками даної постанови, заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позову до адміністративного суду про її оскарження.

Дана заява мотивована очевидною протиправністю та передчасністю прийняття постанови державного виконавця.

Розглядаючи заяву, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч. 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктами 4-6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, додані до заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В силу положень частини 2 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до вимог ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, виконавець перевіряє виконання боржником рішень немайнового характеру у встановлені зазначеною статтею строки до прийняття ним постанови про накладення на боржника штрафу.

Згідно доданих до заяви документів, 17.01.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було подано клопотання про закінчення виконавчого провадження з підстав повного виконання судового рішення по справі №2а-16510/12/2670 з відповідним обґрунтуванням, на підтвердження якого було долучено платіжне доручення.

Однак, як вбачається з постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 20.03.2018, зазначене клопотання боржника взято до уваги не було, будь - яких доводів державного виконавця щодо зазначеного клопотання зазначена постанова не містить, відомості щодо розгляду клопотання про закінчення виконавчого провадження на час винесення даної постанови відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову про передчасність висновків державного виконавця про невиконання без поважних причин судового рішення у справі №2а-16510/12/2670 та очевидні ознаки протиправності постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 20.03.2018 ВП №55158448.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, шляхом зупинення дії постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про накладення штрафу від 20.03.2018 у виконавчому провадженні №55158448 до розгляду справи по суті.

Щодо вимоги про заборону Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вчиняти дії щодо надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у виконавчому провадженні №55158448 до розгляду справи по суті, суд зазначає наступне.

У заяві про забезпечення позову заявник вказує на те, що дії органу Державної виконавчої служби щодо надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення призведуть до порушення прав та інтересів заявника, відновлення яких потребуватиме значних зусиль і часу.

Проте, суд вважає, що забезпечення позову в такий спосіб є необґрунтованим, оскільки в межах даних правовідносин достатнім заходом забезпечення позову є саме зупинення дії постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про накладення штрафу від 20.03.2018 у виконавчому провадженні №55158448.

Керуючись положеннями ст.ст.150, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

2. Зупинити дію постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про накладення штрафу від 20.03.2018 у виконавчому провадженні №55158448 до розгляду справи по суті.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур