Справа № 361/1989/18
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1989/18
Провадження № 2-а/361/230/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.,

за участю секретаря Бас Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Київській області в особі Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до ОСОБА_2 Мухаммадхон про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, та примусове видворення з України,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 року Управління Державної міграційної служби України в Київській області звернулось з позовом до суду, в якому просить суд ухвалити рішення про затримання з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусово видворити з України громадянина ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхон, ІНФОРМАЦІЯ_1. Допустити негайне виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянин ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхон, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду з території України, чим порушує вимоги статті 4, 26, 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідач прибув на територіюУкраїни у приватних справах в листопаді 2017 року.

Під час перебування на території держави Україна громадянин притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Згідно рішення № 9 Броварського РВ УДМС України в Київській області від 28 березня 2018 року відповідач підлягає примусовому поверненню за межі України.

Мухаммадхона ОСОБА_2 затримано на підставі протоколу Броварського РВ УДМС України в Київській області серії МКО за № 000869 від 28 березня 2018 року. За отриманням статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту на території держави Україна до підрозділів ДМС України відповідач не звертався.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, а відповідач та його представник ОСОБА_3 не заперечував проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2 Мухаммадхон, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що працівниками Броварського РВ УДМС України в Київській області 28 березня 2018 року проведено цільові профілактичні заходи з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в м. Бровари Київської області. В результаті такого відпрацювання, виявлено відповідача, який перебуває на території України без законних підстав та документів.

Під час перебування на території держави Україна громадянин ОСОБА_2 Мухаммадхон ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у зв'язку з чим 28 березня 2018 року Броварським РВ УДМС України в Київській області щодо нього ухвалено постанову серії ПН МКО № 082782 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

28 березня 2018 року Броварським РВ УДМС України в Київській області на підставі рішення № 9 вирішено примусово повернути за межі України громадянина ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхона ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобовязати його покинути територію України до 03 квітня 2018 року. З даним рішенням відповідач ознайомлений під розписку 28 березня 2018 року.

Згідно вимог ч. 3ст. 29 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ст. 13 Закону України Про імміграцію.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та мав до 03 квітня 2018 року виїхати з неї.

Також встановлено, що ОСОБА_2 Мухаммадхон 05 липня 1996 року не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України не звертався.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захистст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 28 березня 2018 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV Прикінцеві положення Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 Мухаммадхон не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, наявність у нього бажання повернутись на батьківщину, відсутність бажання звернутися до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України і примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного кодексу та керуючись п. 3 ч. 2ст. 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. 26, 29, 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні за № 1 від 25 червня 2009р., п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст. 2, 5, 77, 241, 243, 246, п. 16 ст. 289, 293, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхон, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні, що розташований за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул. Лісна, 5 з терміном, що не перевищує шість місяців.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхон, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Постанову в частині затримання громадянина ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_2 Мухаммадхон, ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Радзівіл А.Г.