Справа № 823/995/16
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 823/995/16

Номер проваджегння 2-а/711/116/18

13 березня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в л е н о :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 01.09.1972 по 19.03.1993 проходив військову службу в лавах збройних сил Союзу РСР. Після припинення Союзу та створення державами власних військових формувань, звернувся з рапортом про переведення до Збройних сил України, у задоволенні якого йому було відмовлено. У зв`язку з небажанням приймати присягу як військовослужбовець Збройних Сил Російської Федерації, 19.03.1993 ОСОБА_1 звільнився в запас в званні майора. Після звільнення і повернення на постійне місце проживання в Україну, він перебував на обліку як звільнений в запас військовослужбовець. З 1993 року по 2011 рік працював в Черкаському міський військовому комісаріаті. 1996 року Міністерством оборони України йому присвоєно звання підполковника. 09.10.2013 Спеціалізованою фтизіопульмонологічною МСЕК Черкаського обласного центру медико-соціальної експертизи позивачу встановлена інвалідність безстроково ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується Випискою з Акту огляду МСЕК до довідки серії 10ААБ №345240. З 22.06.2015 обласною МСЕК № 1 Черкаського обласного центру медико-соціальної експертизи йому встановлено І групу інвалідності безтерміново, що підтверджується Випискою з Акту огляду МСЕК до Довідки серії 12ААА № 190141. Центральною військово-лікарською комісією підтверджено зв`язок захворювання з проходженням військової служби (Витяг з протоколу засідання № 1158 від 12.06.2012). 25.02.2016 позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 6/8/7/1030 від 17.06.2016 (отриманий 23.06.2016) йому повідомлено, що відповідно до Витягу з протоколу № 43 від 03.06.2016 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, у виплаті грошової допомоги відмовлено, оскільки на день звільнення позивача з військової служби не існувало правової норми щодо виплати компенсаційних сум, державного обов`язкового особистого страхування чи виплати одноразової грошової допомоги. У зазначеному листі Черкаський обласний військкомат також вказав на те, що він був звільнений зі Збройних Сил Російської Федерації, а законодавство України не передбачає здійснення виплат військовослужбовцям інших країн. За запитом позивача Міністерством оборони України надано витяг з протоколу № 43 від 03.06.2016 засідання комісії Міністерства з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, згідно якого йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із моїм звільненням зі Збройних Сил Російської Федерації. Вважає, що зазначене рішення Міністерства оборони України, викладене у протоколі № 43 від 03.06.2016 засідання комісії Міністерства з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, є таким, що не відповідає нормам законодавства України та порушує його права та законні інтереси.

На підставі викладеного, просить суд визнати протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (п.42 протоколу від 03.06.2016 №43 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби); зобов`язати повторно розглянути його заяву від 25.02.2016 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, та виплатити вказану допомогу у встановленому законодавством розмірі.

По справі відкрито провадження та призначене судове засідання.

Враховуючи, що з 15.12.2017 набрав чинності КАС України в редакції ЗУ від 03.10.2017, дана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (п.42 протоколу від 03.06.2016 №43 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби); зобов`язання повторно розглянути його заяву від 25.02.2016 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, та виплатити вказану допомогу у встановленому законодавством розмірі.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.09.2017 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як встановлено матеріалами справи, предметом позову є спір фізичної особи з суб`єктом владних повноважень з приводу призначення та здійснення соціальної виплати, а саме - одноразової грошової допомоги у разі отримання інвалідності.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 16 вказаного вище Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із посиланням на яку ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача виплатити йому одноразову грошову допомогу, визначає, зокрема, підстави соціального захисту військовослужбовців, інвалідність яких настала після звільнення зі служби.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю в запас з посади начальника третього відділу Малоярославецького районного військового комісаріату Калузької області згідно з наказом начальника штабу Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації від 23.12.1992 №46 (по особовому складу). Наказом Малоярославецького районного військового комісара від 15.03.1993 №32 (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Витягом з протоколу від 12.06.2012 №1158 засідання Центральної військово-лікарської комісії зі встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України підтверджується, що хвороба позивача, підтверджена документами за 1985-2011 року, пов`язана з проходженням військової служби.

Після звільнення з військової служби в РФ позивач з 23.06.1993 працював на різних посадах у Черкаському міському військовому комісаріаті, але не проходив в Україні військової служби. 15.05.1995 він прийняв присягу державного службовця з присвоєнням 14 рангу державної служби. Наказом військового комісара Черкаського ОМВК від 30.05.2012 №32 позивача звільнено зі служби на підставі Закону України «Про державну службу».

На момент встановлення позивачу 1 групи інвалідності (22.06.2015) питання виплати відповідної одноразової грошової допомоги врегульовані Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Підпунктом 1 п.6 Порядку №975 встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Абзац перший Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 25.03.1992 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) визначає, що військовослужбовці - громадяни України, які проходять службу на території України, беруть участь у всеукраїнському і місцевих референдумах, обирають і можуть бути обраними до відповідних місцевих рад та інших виборних державних органів згідно з Конституцією України. На них поширюються положення Закону України "Про вибори Президента Української РСР".

Пунктом 5 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

На підставі ч.2 ст.16-1 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Протоколом до Угоди між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14 лютого 1992 року встановлено, що на громадян, які проходили військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР та які переведені (зараховані) на військову службу в Збройні Сили, інші війська, інші військові формування та органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, при їх переїзді на постійне місце проживання з однієї Держави Співдружності до іншої поширюються права та пільги, гарантії та компенсації, встановлені законодавством та іншими нормативними правовими актами для військовослужбовців Держави Співдружності, обраної для постійного проживання.

Військову службу ОСОБА_1 проходив з 01.09.1972 по 19.03.1993 року.

Отже, позивач проходив військову службу як під час існування СРСР так само і після розпаду Радянського Союзу.

В протоколі від 12.06.2012 №1158 засідання Центральної військово-лікарської комісії, зазначено загальною фразою, що хвороба позивача, підтверджена документами за 1985-2011 роки, пов`язана з проходженням військової служби. За які конкретно періоди військової служби з вказаного документу не вбачається.

У своїх поясненнях позивач вказував на те, що він не приймав у 1992 році присягу Російської Федерації, від якої відмовився і написав рапорт на переведення до Київського міського округу, що і стало підставою для його звільнення з військової служби РФ.

Також встановлено, що 08.08.1993 ОСОБА_1 при Черкаському міському військовому комісаріаті прийняв присягу на вірність народові України та наказом Міністра оборони України від 15.08.1996 йому присвоєно чергове військове звання підполковник запасу.

Оскільки ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.09.1972 по 19.03.1993 як під час існування СРСР так і після розпаду Радянського Союзу, а тому на нього поширюється дія Протоколу до Угоди між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14 лютого 1992 року, зокрема права та пільги, гарантії та компенсації, встановлені законодавством та іншими нормативними правовими актами для військовослужбовців Держави Співдружності, обраної для постійного проживання.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 25.03.1992 №2011-ХІІ, ст.ст. 2, 9, 72-77, 94, 69, 70, 71, 72, 86, 122, 139, 241-246, 250, 293 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (п.42 протоколу від 03.06.2016 №43 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби).

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2016 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, та виплатити вказану допомогу у встановленому законодавством розмірі.

Стянути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий: Н. М. Кондрацька