Справа № 381/4798/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року справа № 381/4798/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років;

- зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку на 5 років, по досягненню ним пенсійного віку 55 років - з 11.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1986 році він брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи третьої категорії. Позивач стверджував, що відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку, але відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2018 прийнято адміністративну справу до провадження, та визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 березня 2018 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що посадові особи Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, діяли в межах повноважень у спосіб встановлений законом, адже, за поданими ОСОБА_1 документами неможливо встановити факт участі останнього в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1985 року по 1987 рік працював водієм трактористом в Фастівському об'єднанні "Райсільгоспхімія", що підтверджується копіями паспорту та трудової книжки.

У 1986-1987 роках, позивач перебував у зоні відчуження, куди був відряджений Фастівським об'єднанням "Райсільгоспхімія" для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями довідки від 23.12.1986 № 193-А та наказу від 28.04.1987 № 17-К.

Відповідно до дублікату посвідчення від 27.11.2012 серії А № 093203, виданого Київською обласною державною адміністрацією, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років, до якої додав документи, що підтверджують факти участі його в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,- трудові книжку від 19.01.1983 серії БТ-І № 6088997 ; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії А № 093203; тематичну довідку від 21.07.2017 №129; копію наказу від 23.12.1986 № 193-А "Про доплату працівникам відправлених у 1986 році в ЧАЕС; копію розрахунково-платіжної відомості за грудень 1986 року; копію наказу від 28.04.1987 № 17-К "Про відрядження".

Відповідач рішенням від 06.09.2017 № 71 відмовив позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мотивуючи відмову відсутністю в наданих позивачем документах доказів його участі в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

Вважаючи відмову безпідставною, позивач оскаржив дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до положень частини 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потерпілі від Чорнобильської катастрофи, а саме особи, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, мають право на зменшення пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Згідно вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, документ, який засвідчує особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи обєкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження статусу потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи обов'язково надаються: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а також довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи обєкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як було встановлено судом, позивачем до заяви про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було додано, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідки архівної установи про періоди участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 21.07.2017 №129, довідку від 23.12.1986 № 193-А про доплату працівникам відправлених в 1986 році в ЧАЕС, наказ від 28.04.1987 № 17-К про відрядження.

Так, відповідно до архівної довідки, виданої Комунальною установою Фастівської районної ради "Трудовий архів Фастівського району" від 21.07.2017 № 129 ОСОБА_1 перебував у відрядженні в селах Новосілки, Залісся, Череваш строком 5 днів, з 28.04.1987 по 02.05.1987 на підставі наказу від 28.04.1987 № 17-К.

Відповідно до довідки від 23.12.1986 № 193-А ОСОБА_1, у грудні 1986 року, була нарахована доплата по ЧАЕС в сумі 39,50 рублів.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт перебування та роботи позивача в зоні посиленого радіологічного контролю починаючи з 1986 року, а також з 28.04.1987 по 02.05.1987 рік.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, а тому Фастівське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області неправомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії відповідачем було прийняте відповідне рішення, а тому в даному випадку належним та допустимим способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення Фастівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 06.09.2017 № 71 про відмову в призначенні пенсії.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Скасувати рішення Фастівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 06 вересня 2017 року № 71 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку на 5 років, по досягненню ним пенсійного віку 55 років - з 11 вересня 2017 року

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Фастівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.