Справа № 805/820/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 р. Справа№805/820/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка О.М. при секретарі судового засідання Проніні Д.С., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області

про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1, зазначив, що вона народилася 19 березня 1959 року, є тимчасово переміщеною особою, зареєстрована та мешкаю в м. Торецьку та у зв'язку з досягненням пенсійного віку (57,6 років), 31 жовтня 2017 року нею була подана заява до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 26 грудня 2017 року відповідачем було винесено рішення №814 про відмову в призначенні пенсії за віком з огляду на те, що не достатньо страхового стажу, який на його думку складає лише 3 роки 02 місяці 07 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року (15 років 06 місяців 10 днів) на Єнакіївському металургійному заводі, у зв'язку із, начебто, виправленнями в даті прийняття на роботу та період роботи з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал», у зв'язку із, начебто, виправленнями в даті зарахування на роботу. Усього не зараховано до страхового стажу - 19 років 06 місяців 09 днів. Позивач вважає рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 26 грудня 2017 року №814 щодо відмови в призначенні пенсії за віком незаконним з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 31.10.17 року), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягненню віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Абзацом 3 частинні статті 26 цього ж Закону визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки: ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року. На момент звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 58 років та 7 місяців. Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Так при поданні заяви про призначення пенсії за віком позивачем була подана трудова книжка, яка містить записи про роботи. Пункт 3 Порядку №637 також вказує, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Також до заяви про призначення пенсії за віком позивач намагалася долучити довідку від 21.12.2017 року №26100-731 про періоди роботи в Єнакіївському металургійному заводі, архівні довідки №738 та 738/2 б/д про періоди роботи в СП «Демос» філіалу «Оптима» та АТ «Реметал» видані ПП «Приват Архів», а також наказ №1к від 03 січня 1994 року про прийом на роботу в АТ «Реметал», але Відповідачем вони не прийняті у зв'язку з тим, що архіви знаходяться в м. Горлівка та м. Єнакієве. Таким чином, позивач вважає, що висновок відповідача про те, що нею не надані уточнюючи довідки не відповідає дійсності адже довідки надавалися, але не були прийняті відповідачем по вищеназваній причині. При цьому, позивач вказує на те, що навіть якщо вважати, що дата прийому на роботу в Єнакіївський металургійний

завод (21.10.1976 року) та запис про прийом на роботу в АТ «Реметал» (03.01.1994 року) є неточними, як про це вказує у своєму рішенні відповідач, то він повинен був задіяти пункт 27 Порядку затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, який визначає, що у тих випадках, коли в поданому документі про стаж вказано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця. Таким чином період роботи в Єнакіївському металургійному заводі повинен братися з 15 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року, а період роботи в АТ «Реметал» повинен братися з 15 січня 1994 року по 26 квітня 1999 року. Крім того, помарка в трудовій книжці в даті прийому на роботу не може бути підставою для не зарахування в загальній кількості 19 років 06 місяців 09 днів страхового стажу. Таким чином рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську у Донецької області від 26 грудня 2016 року №814 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 вересня 2017 року є незаконним, порушує конституційні права, передбачені статтями 19, 46 Конституції України, прийнято із порушенням норм матеріального права передбаченого Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ №637 та підлягає скасуванню. Просила суд визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 26 грудня 2017 року №814 щодо відмови у призначені - ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зарахувати - ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року (15 років 06 місяців 10 днів) на Єнакіївському металургійному заводі та з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року (3 роки 11 місяців 29 днів) в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 вересня 2017 року.

Ухвалою від 08 лютого 2018 року суд відстрочив сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Ухвалою від 08 лютого 2018 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 28 лютого 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 лютого 2018 року суд відклав розгляд справи до 19 березня 2018 року.

06 березня 2018 року позивач надав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 26 грудня 2017 року №814 щодо відмови у призначені - ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зарахувати - ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року (15 років 06 місяців 10 днів) на Єнакіївському металургійному заводі та з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року (3 роки 11 місяців 29 днів) в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 вересня 2017 року.

16 березня 2018 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначив, що 31.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області з особистою заявою № 2793 за призначенням пенсії за віком, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за яким щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно частини 2 статті 24 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. 3гідно пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку» а разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Пункт 2.6 Інструкції зазначає, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Під час розгляду документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком управлінням не зараховано до страхового стажу період роботи з 21.10.1976 року по 30.04.1992 рік ка Єнакіївському металургійному заводі та з 03.01.1994 року по 31.12.1997 рік на АТЗТ «Реметал», оскільки записи про прийняття на роботу здійснено з порушенням норм п.п. 2.4 статті 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1 10 від 17.08.1993 року). Згідно п.п. 1-3 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, підтверджуючим стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці

відсутні необхідні записи або містять не правильні чи не точні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, письмові трудові договори та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. До адміністративного позову ОСОБА_1 додані документи, що на думку позивача підтверджують факт її роботи за спірні періоду, а саме: копія довідки від 21.12.2017 рок №26100-731 «Про підтвердження трудового стажу роботи», видана ЗАТ «Внешторгсервіс» якому наказом незаконно створеного органу на тимчасово окупованій території України, передано в управління архівні документи по особовому складу підприємства Єнакіївського металургійного заводу, а також копія архівної довідки від 31.10.2017 року №738/2 «Про підтвердження

трудового стажу роботи» та наказу від 03.01.1994 року №1к «Про прийняття на роботу» до АТ «Реметалл» видані ПП «Приват архівом», яке не здійснило свою перереєстрацію на підконтрольну Україні територію. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р місто Горлівка та місто Єнакієво належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження. Приватне підприємство «Приват архів» згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: Донецька область, м« Горлівка, Центрально-Міський район» вул. Гагаріна, 55/22, тобто на не підконтрольній українській владі території. Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області не прийняло вищезазначені документи, як такі, що підтверджують стаж роботи ОСОБА_1 керуючись статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно частини 2-3 статті 9 вищезазначеного Закону - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті у є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно пункту 3 статті 44 Закону №1058, статті 10.1 Закону №1788 та п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Єнакіївський металургійний завод та Приватне підприємство «Приват архів» не здійснило перереєстрацію та фактичного переміщення на підконтрольну українській владі територію та не забезпечило перевезення документації: особові архівні картки Т-2, накази по особовому складу, особові рахунки по заробітній платі тощо) чим, на думку управління порушило права своїх працівників на пенсійне забезпечення. Підприємства й організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Оскільки ОСОБА_1 не було надано до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області ані довідки, а ні інших документів, які можуть підтвердити факт роботи у спірні періоди, тому в управління немає законних підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 21.10.1976 року по 30.04.1992 рік на Єнакіївському металургійному заводі та з 03.01.1994 року по 31.12.1997 року на АТЗТ «Реметал». Згідно статті 26, 27 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до наданих документів для призначення пенсії за віком загальний стаж ОСОБА_1 складає 03 роки 02 місяці 07 днів. З огляду на вищезазначене, управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську прийняло законне та обґрунтоване рішення №814 від 26 грудня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з відсутністю необхідної кількості стразового стажу.

Ухвалою від 19 березня 2018 року суд відклав розгляд справи на 02 квітня 2018 року.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

31 жовтня 2017 року позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. До заяви позивачем було додано трудова книжка, довідка про взяття на облік ВПО, довідка про склад сімї, копія паспорту та ідентифікаційного коду.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою, що знаходиться в матеріалах справи.

26 грудня 2017 року відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області винесено рішення за №814 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зі змісту рішення вбачається, що відповідачем не зараховано періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року на Єнакіївському металургійному заводі та з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал», з огляду на те, що в трудовій книжці внесено запис з порушенням норм п.п. 2.4 статті 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року, а саме має місце виправлення в даті зарахування на роботу. Довідки підтверджуючи факт роботи відсутні. Зазначено, що відповідно до наданих документів для призначення пенсії загальний стаж складає 03 роки 02 місяці 07 днів. Таким чином, позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком у звязку з відсутністю необхідного трудового стажу.

З підстав викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV особи мать право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності не менше 15 років стажу.

Абзацом 3 частинні статті 26 цього ж Закону визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки: ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплене пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 зазначеного Порядку також вказує, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З відомостей трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач у спірний період часу працювала на наступних роботах:

- з 21 жовтня 1976 року була прийнята на роботу в агломераційний цех токарем 1 розряду Єнакіївський Ордену Трудового Червоного знамені металургійний Завод (запис про прийом №1389 від 10 жовтня 1976 року) звідки була звільнена 30 квітня 1992 року за переведенням в Єнакіївську філію спільного радянсько-швейцарського підприємства «Демос» (Наказ №539 від 30 квітня 1992 року);

- з 03 січня 1994 року прийнята на роботу в АТ «Реметал» по переведенню з філіалу «Оптима» на посаду завідуючої матеріальним складом (Наказ №1к від 03.01.1994 року) звідки звільнена за власним бажанням 26 квітня 1999 року згідно Наказу №12к від 26 квітня 1999 року.

Суд уважно дослідивши оригінал трудової книжки позивача зауважує, що записи про спірні періоди роботи, а саме з 21.10.1997 року по 30.04.1992 року та з 03.01.1994 року по 31.12.1997 року засвідчені відповідними печатками підприємств та жодних виправлень, які б не дали можливості прочитати вказані відомості, або спотворювали б такі відомості книжка не містить, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Отже, під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження дефектність записів трудова книжки, на які посилається відповідач, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки.

Крім, того, відповідач при підрахунку наявного трудового стажу згідно відомостей трудової книжки, навіть за умови наявної невідповідності у написанні дати прийняття на роботу позивача (чого судом встановлено не було) повинен бу керуватись пунктом 27 Порядку затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, який визначає, що у тих випадках, коли в поданому документі про стаж вказано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Таким чином страховий стаж позивача становить більш ніж необхідні 15 років і він має право на призначення пенсії за віком.

Отже, відмова відповідача у зарахуванні вищевказаних періодів роботи позивача до його страхового стажу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, у звязку з чим суд вважає, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 26 грудня 2017 №814 щодо відмови у призначені - ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивачем було надано до суду додаткові підтверджуючи документи про роботу у вигляді довідки від 21.12.2017 року №26100-731 про періоди роботи в Єнакіївському металургійному заводі, архівні довідки №738 та 738/2 б/д про періоди роботи в СП «Демос» філіалу «Оптима» та АТ «Реметал» видані ПП «Приват Архів», а також наказ №1к від 03 січня 1994 року про прийом на роботу в АТ «Реметал», які зокрема відповідачем не були прийняті до заяви у зв'язку з тим, що архіви знаходяться в м. Горлівка та м. Єнакієве.

З підстав викладеного суд зауважує, що приписи Порядку №637 від 12.08.1993 року, щодо необхідності надання додаткових підтверджуючих документів застосовуються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, тоді як в ході розгляду справи було встановлено та підтверджено наявність необхідного трудового стажу саме зі змісту трудової книжки.

Враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до цього випадку можуть і повинні застосовуватись стандарти ЄСПЛ.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Таким чином суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеним громадянам України гарантується право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зарахувати - ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року (15 років 06 місяців 10 днів) на Єнакіївському металургійному заводі та з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року (3 роки 11 місяців 29 днів) в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на зазначене вимога позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 вересня 2017 року підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст.ст.9,77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що сплата судового збору була відстрочена до вирішення цієї справи по суті, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2114,40 грн. (за три вимоги немайнового характеру).

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) від 26 грудня 2017 №814 щодо відмови у призначені - ОСОБА_1 (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Матросова, буд. 13, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) зарахувати - ОСОБА_1 (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Матросова, буд. 13, РНОКПП НОМЕР_1) до страхового стажу періоди роботи з 21 жовтня 1976 року по 30 квітня 1992 року (15 років 06 місяців 10 днів) на Єнакіївському металургійному заводі та з 03 січня 1994 року по 31 грудня 1997 року (3 роки 11 місяців 29 днів) в Акціонерному товаристві закритого типу «Реметал».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Матросова, буд. 13, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 вересня 2017 року.

Стягнути на користь Державного бюджету України (Отримувач: УК/м.Слов'янськ/22030101, р/р 4075, банк отримувача: ГУДКСУ у Донецькій області, МФО банку: 834016, Код ЄДРПОУ отримувача: 37803368) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) судовий збір в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 10 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.