Справа № 379/363/18
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/363/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Зінкіна В.І.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київської області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання нечинною скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 909714 від 24.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати нечинною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київської області сержанта поліції ОСОБА_2, серії НК № 909714 від 24.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2018 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції інспектор з дорожнього нагляду Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області сержант поліції ОСОБА_2, виніс постанову серії НК № 909714 про накладення на нього адміністративного стягнення за адмінправопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП в розмірі 425 грн.

З зазначеної постанови вбачається, що він (позивач) 24.03.2018 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Лукянівка - Тараща керував автомобілем НОМЕР_1 без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 9.8 ГІДР України.

Вважає, що відповідачем, який є посадовою особою органу влади та відповідно - субєктом владних повноважень незаконно складено постанову про скоєння ним адмінправопорушення.

Він дійсно на належному автомобілі НОМЕР_1 рухався по автодорозі між Лукянівка - Тараща. Під час руху на автомобілі було ввімкнено ДХВ (денні ходові вогні) та ближнє світло фар.

Відповідно до п.9.1 (г) ГІДР України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п.п. 9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інших ПДР.

Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ГІДР «Користування зовнішніми світловими приладами».

Користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, він жодним чином не порушував вимоги ПДР, зокрема п. 9.8 ПДР.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 909714 від 24.03.2018 року, винесеною поліцейським сектору реагування патрульної поліції Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київської області сержантом поліції ОСОБА_2, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_124.03.2018 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Лукянівка - Тараща керував автомобілем НОМЕР_1 без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 9.8 ГІДР України.(а.с.5).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обовязок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобовязав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не встановлено свідків правопорушення, не зазначено чи здійснювався відеозапис правопорушення, передбаченого п. 9.8 ПДР. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки інспектор Гуляєв П.П. в судове засідання не зявився, в супереч вимогам ст. 72 КАС України, не надав доказів, на підтвердження правомірності винесеного рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на спростування тверджень позивача, а тому постанова серії НК № 909714 від 24.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київської області сержантом поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 909714 від 24.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного адміністративного суду Київської області на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України.

ГоловуючийОСОБА_4