Справа № 800/536/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2018 року

Київ

справа №800/536/17

адміністративне провадження №П/9901/400/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Гриціва М.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Коцюрби В.М.,

представника відповідача - Белінської О.В.

третьої особи - Гудзь О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №800/536/17

за позовною заявою ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Генеральна прокуратура України, про визнання незаконним та скасування рішення від 29 вересня 2017 року №3041/0/15-17, -

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 направив до Вищого адміністративного суду України, як суду першої інстанції, з позовом, у якому просив:

- поновити строк звернення до суду із даним позовом;

- визнати незаконним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 29 вересня 2017 року №3041/0/15-17, яким продовжено на два місяці, до 29 листопада 2017 року, строк відсторонення судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.

Позов умотивований невідповідністю оскаржуваного рішення вимогам закону, оскільки в ньому неправильно трактовано приписи статті 64 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», не взято до уваги відсутність підстав для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, встановлених статтею 62 цього Закону, а клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя не містить обставин, які б свідчили про вчинення позивачем дій, щодо перешкоджають у проведенні слідчих дій.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач - Вища рада правосуддя у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що рішення є законним та обґрунтованим.

У поясненнях Генеральна прокуратура України просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки за результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора України рішення Вищої ради правосуддя ухвалено в межах наданих повноважень, у спосіб, що передбачений законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 17 червня 2004 року №1813-IV ОСОБА_4 обрано на посаду судді Дзержинського районного суду міста Харкова безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19 серпня 2017 року №2473/0/15-17 суддю Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 відсторонено від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до 30 вересня 2017 року.

20 вересня 2017 року до Вищої ради правосуддя надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. від 19 вересня 2017 року про продовження на два місяці строку тимчасового відсторонення судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29 вересня 2017 року №3041/0/15-17 вказане клопотання задоволено, продовжено на два місяці, до 29 листопада 2017 року, строк відсторонення судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.

Зокрема, ВРП установлено, що 30 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000418 ОСОБА_4 повідомлено підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, тобто тяжкого корисливого злочину у сфері службової діяльності. Так, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, діючи умисно, як службова особа, що займає відповідальне становище, вимагав із використанням наданої влади неправомірну вигоду за прийняття рішення на користь особи, що надала неправомірну вигоду, - позивача у цивільній справі та прийняв пропозицію отримати неправомірну вигоду. Постановою заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. від 19 вересня 2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 продовжено до шести місяців, тобто до 30 листопада 2017 року.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, при наданні оцінки обставинам щодо наявності підстав для продовження строку відсторонення судді від здійснення правосуддя, Вища рада правосуддя виходила з обґрунтованості клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. під час розгляду якого ВРП встановлено, що підстави для тимчасового відсторонення судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя продовжують існувати, оскільки існують ризики використання ОСОБА_4 посади судді для впливу на свідків - працівників суду; знищення або спотворення ним документів, які є ймовірними доказами вчинення кримінального правопорушення, а сторона обвинувачення стверджує, що не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення, іншими способами протягом дії попереднього рішення Вищої ради правосуддя, оскільки окремі слідчі дії не проводилися з незалежних від сторони обвинувачення обставин.

Таким чином, задовольняючи клопотання та приймаючи рішення про продовження строку тимчасового відсторонення позивача від здійснення правосуддя, Вища рада правосуддя дійшла висновку про обґрунтованість мотивів першого заступника Генерального прокурора України та існування обставин, які дають підстави вважати, що підозрюваний надалі, перебуваючи на посаді судді, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначено, що Вища рада правосуддя не встановила обставин, які б свідчили, що вказане клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання у діяльність судді ОСОБА_4 щодо здійснення правосуддя.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що оскаржуване рішення Вищої ради правосуддя є законним та обґрунтованим з урахуванням такого.

Визначальним у розв'язанні даного спору є встановлення обставин щодо наявності підстав для продовження строку відсторонення судді від здійснення правосуддя, визначеними частиною 4 статті 64 Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя».

Відповідно до частини 5 статті 49 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється Вищою радою правосуддя.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в тому ж порядку на строк не більше двох місяців. Клопотання про продовження строку такого відсторонення судді від здійснення правосуддя подається Генеральним прокурором або його заступником не пізніше десяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.

Згідно з частиною 1 статтею 64 Закону №1798-VIII продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону для тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, на строк не більше двох місяців, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду, - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, якщо:

1) обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, продовжують існувати;

2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, іншими способами протягом дії попереднього рішення.

Аналогічні приписи містяться і у пунктах 19.19, 19.24 Регламенту Вищої ради правосуддя.

Так, пунктом 19.24. Регламенту установлено, що клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, якщо:

а) обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, продовжують існувати;

б) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, іншими способами протягом дії попереднього рішення.

З дослідженого в судовому засіданні клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. від 19 вересня 2017 року вбачається, що обставини, що стали підставою для тимчасового відсторонення судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя продовжують існувати, оскільки існують ризики використання ОСОБА_4 посади судді для впливу на свідків - працівників суду; знищення або спотворення ним документів, які є ймовірними доказами вчинення кримінального правопорушення. Так, заступником Генерального прокурора зазначено, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді судді, може вчинити інший корисливий корупційний злочин, оскільки останній під час досудового слідства у кримінальному провадженні №0000418 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 368 КК України, у зв'язку із цим у кримінальному провадженні №0000059 ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення та здійснюється судовий розгляд. Зазначено також і щодо відсутності об'єктивної можливості у сторони обвинувачення забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, у зв'язку із заявленням підозрюваним відводу слідчому судді, який проводить допит свідка в рамках кримінального провадження №0000418 що, в свою чергу, призвело до необхідності продовження досудового розслідування до шести місяців.

Таким чином, Вища рада правосуддя, надавши оцінку наведеним у клопотанні обставинам, встановила наявність підстав, передбачених частиною 4 статтею 64 Закону №1798-VIII, а також пунктом 19.24. Регламенту Вищої ради правосуддя для продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 65 Закону №1798-VIII рішення Вищої ради правосуддя про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад Вищої ради правосуддя, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої ради правосуддя, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність визначених пунктом 3 частини першої статті 65 Закону №1798-VIII підстав для скасування Рішення ВРП, оскільки воно містить як посилання на визначені законом підстави його ухвалення, так і мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.

Не заслуговують на увагу доводи позивача щодо не набуття ним статусу підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000418, та відсутність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, з посиланням на ті обставини, що повідомлення про підозру вручено не особисто Генеральним прокурором чи його заступником, а прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді САП.

Так, пунктом 3 частини першої статті 481 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру професійному судді здійснюється Генеральним прокурором України або його заступником. Повноваження прокурора визначені статтею 36 КПК України, серед яких прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до змісту статті 40 КПК України слідчий зобов'язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбачених цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Отже, наведені норми права не містять вимоги щодо вручення письмового повідомлення про підозру професійному судді особисто Генеральним прокурором України або його заступником, а тому доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відповідність оскаржуваного рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд ураховує, що позивач звернувся до суду із даним позовом в межах місячного строку з дня отримання копії оскаржуваного рішення.

За правилами статті 139 КАС понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Генеральна прокуратура України, про визнання незаконним та скасування рішення від 29 вересня 2017 року №3041/0/15-17.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Л.Л. Мороз

Судді Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

М.І. Гриців