Справа № 820/1029/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

05.04.2018 р. справа №820/1029/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

представника позивача - подав заяву про слухання за відсутності,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Приватного підприємства "Карго Тренд"
до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області
провизнання протиправним та скасування наказу від 14.02.2018 р. №1008, -

встановив:

Позивач, Приватне підприємство «Карго Тренд», у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області №1008 від 14.02.2018 р.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що спірний наказ суперечить Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що спірний наказ виданий відповідно до закону.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обовязок з офіційного зясування обставин спору, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач видав наказ №1008 від 14.02.2018 р. з приводу призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Карго Тренд» (ідентифікаційний код 38136797) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Ятанар» (податковий номер 40792922), що обліковані у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 р., січень-лютий 2017 р. та подальшому ланцюгу постачання.

Як зясовано судом, юридичною підставою для видання спірного наказу владним субєктом обрано положення п.п. 20.1.4 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1 ст. 61, п.п. 62.1.3 ст. 62, п.п. 75.1.2 ст. 75, п.п. 78.1.1 ст. 78, п. 82.2 ст.82 Податкового кодексу України, а фактичною підставою послугувало судження владного субєкта про невиконання платником вимог письмового запиту контролюючого органу від 21.09.2017 р. №17796/10/20-40-14-11-18.

Суд, перевіряючи відповідність закону, зокрема, ч. 2 ст. 2 КАС України (у редакції з 15.12.2017 р.) та ч. 3 ст. 2 КАС України (у редакції до 15.12.2017 р.), спірного рішення владного субєкта, зазначає, що правовідносини з приводу здійснення державою в особі компетентних органів управління контролю за додержанням особами податкової дисципліни з 01.01.2011 р. були унормовані виключно приписами Податкового кодексу України, котрий за предметом правового регулювання є спеціальною нормою матеріального права.

Проте, з 01.01.2017 р. на ці правовідносини почали поширюватись норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Додатково, а саме з 01.01.2018 р. і до 23.02.2018 р. (як до дати офіційного опублікування постанови КМУ від 18.12.2017 р. №1104) на ці правовідносини поширювались також і норми Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно зі ст. 3 означеного закону до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю): 1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності; 2) за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; 3) за рішенням суду; 4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання; 5) у разі настання події, що має значний негативний вплив відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; 6) для перевірки виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Оскаржений наказ був прийнятий контролюючим органом 14.02.2018 р., тобто до моменту набрання чинності постановою КМУ від 18.12.2017 р. №1104.

Відтак, при реалізації владної управлінської функції контролю відповідач у силу приписів ч .2 ст. 19 Конституції України повинен був урахувати приписи ст. 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Між тим, текст оскарженого наказу явно та однозначно засвідчує, що положення Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» були залишені владним субєктом поза увагою.

Доводи контролюючого органу стосовно пріоритету норм Податкового кодексу України суд відхиляє, позаяк за предметом правового регулювання (правовідносини з приводу реалізації державного контролю (нагляду) ці норми підлягають застосуванню з огляду на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які регулюють ці ж самі правовідносини, але були прийняті пізніше у часі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1008 від 14.02.2018 р.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Судове рішення у повному обсязі складено у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 5 квітня 2018 року.

Суддя Сліденко А.В.