Справа № 826/1405/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 квітня 2018 року письмове провадження № 826/1405/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд»

до Енергетичної митниці ДФС України

про визнання протиправними та скасування рішення

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» (надалі по тексту - ТОВ «Газтрон Тейд» та/або позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Енергетичної митниці ДФС України (надалі - Енергетична митниця та/або відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визначення коду товару від 14.11.2016 № КТ-925-2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність оскаржуваного рішення про визначення коду імпортованого позивачем товару суміш аліфатичних вуглеводнів, легкий дистилят, бензин газовий стабільний, за кодом , оскільки такий товар призначений для подальшої переробки та виготовлення з нього бензинів автомобільних А-80-Євро4-Е5 та А-92-Євро4-Е5, що в повному обсязі відповідає визначенню товарної позиції за кодом УКТЗЕД . Просив суд розглядати справу за відсутності представника.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у запереченнях.

На підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання), суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, для митного оформлення ТОВ «Газтрон Трейд» подано тимчасову митну декларацію №903060000/2016/010033 на товар (графа 31,33 ВМД) за кодом : легкий дистилят, бензин газовий стабільний ТУ 0272-003-00 для специфічних процесів переробки (вторинної перегонки з ретельним фракціонуванням) відповідає вимогам легких дистилятів, температура початку кипіння 34.0 та 33 град. С, температура кінця кипіння 145, 146 та 148 град. С.

04.11.2016 до відділу адміністрування митних платежів Енергетичної митниці ДФС Митним постом «Куп'янськ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС направлений запит № 3 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Легкий дистилят, бензин газовий стабільний ТУ 0272-003-00 для специфічних процесів переробки (вторинної перегонки з ретельним фракціюванням», митне оформлення якого проводилось за тимчасовою митною декларацією ІМ 40 ТН від 19.09.2016 № 903060000/2016/010033.

За вказаною тимчасовою митною декларацією митним постом «Куп'янськ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС здійснено відбір проб товару у зв'язку із відсутністю в супровідних документах достатньої інформації, щодо хімічного складу (не зазначено, з яких саме вуглеводнів С5 та С6+ - насичених, ненасичених, ароматичних, складається товар; не зазначено наявність у товарі антидетонаційних присадок) та фракційного складу (не зазначено інформацію щодо температури перегонки 5об.% та 90об.% товару), визначальної для класифікації товару згідно з УКТЗЕД.

За результатами проведених лабораторних досліджень митницею отримано висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 26.10.2016 № 124, відповідно до якого встановлено, що надану на дослідження пробу товару ідентифіковано як прозору безбарвну рідину з запахом нафтопродукту, яка за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів. Вміст ароматичних сполук становить 1,16мас.% (0,89об.%), кисневмісних сполук 0,07мас.% (0,06об%). За фракційним складом товар відноситься до «легких дистилятів».

За результатами розгляду документів встановлено, що декларантом взагалі не подано жодних документів, що підтверджують переробку товару «специфічними процесами переробки».

07.11.2016 декларанту передано електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

14.11.2016 декларантом на письмове повідомлення надано :

- договір поставки нафтопродуктів № 16/09-1 від 16.09.2016;

- договір № 338/6-В(З)/Ш-16 від 06.07.2016 про надання послуг з виробництва (змішування) готової продукції з давальницької сировини.

За результатами розгляду поданих позивачем документів 14.11.2016 митним органом прийнято рішення № КТ-925-2016 про визначення коду товару, яким для товару суміш аліфатичних вуглеводнів, легкий дистилят, бензин газовий стабільний, температура початку кипіння 33 град. С, температура кінця кипіння 149 град.С. - визначено код за УКТЗЕД , замість визначеного декларантом - .

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд скасувати Енергетичної митниці ДФС України про визначення коду товару від 14.11.2016 № КТ-925-2016.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється у відповідності з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, Законом України від 19.09.2013 р. - № 58-VII «Про митний тариф України», та складається з трьох частин - Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів, груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис групувань (розділів, груп, позицій, підпозицій, категорій, підкатегорій) та їх цифрове позначення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД проводиться з урахуванням визначальних характеристик товару, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД і пояснень до УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з наступних складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, під категорія - десять знаків та їх цифрове позначення - код товарів).

Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД керуються при віднесенні товару до певного класифікаційного угрупування. Перші чотири правила регламентують порядок визначення товарної позиції й визначають порядок віднесення товару до певної товарної позиції. П'яте правило стосується класифікації упаковки. Шосте правило застосовується після того, як визначена товарна позиція, й регулює віднесення товару до відповідних підпозицій, категорій і підкатегорій.

Відповідно до першого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарної позиції.

Згідно шостого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних позиціях, категоріях і під категоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Таким чином, при розгляді судами справ щодо оскарження рішень митних органів, пов'язаних із класифікацією товарів згідно з УКТ ЗЕД, установленню підлягають, зокрема, правильність визначення митним органом характеристик заявленого до митного оформлення товару та правильність застосування ним Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Відповідно до пояснень до товарної групи 27, зазначених Законі України «Про Митний тариф України», під «специфічним процесом переробки» у товарних позиціях 2710-2712 маються на увазі такі процеси:

а) вакуумна дистиляція;

б) процес вторинної перегонки з ретельним фракціонуванням;

в) крекінг;

г) реформінг;

ґ) екстракція селективними розчинниками;

д) процес, що включає всі наступні операції: обробку концентрованою сірчаною кислотою, олеумом або сірчаним ангідридом, нейтралізацію лужними агентами, знебарвлення (вибілювання) та очищення природними активними землями, активованим вугіллям або бокситом;

е) полімеризація;

є) алкілування;

ж) ізомеризація;

з) знесірчення із застосуванням водню, що призводить до відновлення принаймні 85 % сірки, яка міститься у продуктах, що обробляються (метод АSТМ D 1 266-59Т), тільки стосовно продуктів підкатегорій 2710 00 61 00 -2710 00 98 00;

и) депарафінування будь-яким процесом, що відрізняється від процесу фільтрації, тільки стосовно продуктів товарної позиції 2710;

і) обробка воднем, якщо він бере активну участь у хімічних реакціях під тиском понад 20 бар і при температурі більше 250° С за допомогою каталізатора, крім використання каталізаторів знесірчення тільки стосовно продуктів підкатегорій 2710 00 61 00 - 2710 00 98 00. Подальша обробка воднем мастил підкатегорій 2710 00 81 00 - 2710 00 98 00, зокрема для поліпшення кольору або стабільності (наприклад гідроочищення або знебарвлення), не належить до специфічних процесів;

ї) перегонка при атмосферному тиску за умови, що менше 30 об. % цих продуктів (включаючи втрати) переганяється при температурі 300° С (за методом А8ТМ О 86), тільки стосовно продуктів підкатегорій 2710 00 71 00 -2710 00 78 00. Якщо 30 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі 300° С за методом А8ТМ О 86 то продукти, які отримуються перегонкою при атмосферному тиску та належать до підкатегорій 2710 00 11 00 - 2710 00 39 00 або 2710 00 41 00 - 2710 00 59 00, підлягають обкладенню митом, передбаченим для підкатегорій 2710 00 74 00 - 2710 00 78 00, виходячи з характеру та вартості продуктів, що обробляються, і на підставі маси нетто одержаних продуктів. Це положення не застосовується до одержаних продуктів, призначених для подальшого специфічного процесу обробки або хімічної трансформації за допомогою будь-якого іншого процесу щонайбільше через 6 місяців і за інших умов, що визначаються компетентними інстанціями;

й) обробка високочастотним електричним розрядом тільки стосовно продуктів підкатегорій 2710 00 81 00 - 2710 00 98 00.

07.11.2016 декларанту передано електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

14.11.2016 декларантом на письмове повідомлення надано :

- договір поставки нафтопродуктів № 16/09-1 від 16.09.2016;

- договір № 338/6-В(З)/Ш-16 від 06.07.2016 про надання послуг з виробництва (змішування) готової продукції з давальницької сировини.

Судом встановлено, відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 16/09-1 від 16.09.2016 ввезення товару на митну територію України ТОВ «Газтрон Трейд» здійснюється з метою подальшого перепродажу на території України іншому підприємству, що саме собою виключає можливість декларування ТОВ «Газтрон Трейд» товару, як такого що ввозиться «для специфічних процесів переробки».

Крім того, у договорі № 338/6-В(3)/Ш-16 по наданню послуг з виробництва (змішування) готової продукції з давальницької сировини від 06.07.2016 жодним чином не зазначено, яким саме процесам переробки буде підданий товар «бензин газовий стабільний».

Статтею 4 Митного кодексу України встановлено, що митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 11 Митного кодексу України, одним із безпосередніх завдань митних органів щодо здійснення митної справи є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), яка, за визначенням у преамбулі Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 № 2371-III, є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно зі статтею 311 Митного кодексу України, УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України, на митні органи покладено обов'язок класифікації товарів за УКТ ЗЕД, а їх рішення є обов'язковими для підприємств і громадян.

З метою віднесення кожного товару зовнішньоекономічної діяльності лише до однієї класифікаційної групи, класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, які є додатком до Закону України «Про Митний тариф України».

Для забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД, затверджені наказом Держмитслужби України від 30.12.2010 №1561 (із змінами та доповненнями).

При цьому здійснення контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД покладено на митні органи.

У разі виявлення невідповідності заявленого коду товару класифікації товару за УКТЗЕД митний орган має право самостійно класифікувати такі товари шляхом прийняття рішення щодо визначення коду товару, яке може бути оскаржене у судовому порядку.

Підсумовуючи викладене, суд не знаходить підстав не приймати до уваги результати, встановлені у Висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України від 26.10.2017 № 124.

Відповідно, прийняте Енергетичною митницею ДФС рішення про визначення коду товару № КТ-925-2016 від 14.11.2016, яким відповідач визначив, що поставлений позивачем до митного оформлення товар підлягає декларуванню за кодом УКТ ЗЕД : суміш аліфатичних вуглеводнів, легкий дистилят, бензин газовий стабільний, температура початку кипіння 33 град. С, температура кінця кипіння 149 град. С.

Пунктом 23 ст.4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частин 1,3 ст.247 МК України митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів органів доходів і зборів протягом робочого часу, встановленого для цих органів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому органі доходів і зборів з пред'явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 ст.255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335цього Кодексу.

Частиною 5 ст.255 МК України встановлено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Статтею 261 МК України встановлено, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

У разі відсутності інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості товарів, яка стане відомою після випуску товарів у вільний обіг та сплати роялті, ліцензійних платежів, інших складових вартості, які визначаються залежно від обсягів продажу або прибутку від продажу, декларант або уповноважена ним особа має право подати додаткову декларацію протягом 180 днів з дати випуску товарів.

У разі якщо значення ціни товару в зовнішньоекономічному договорі визначається за формулою і на дату декларування невідоме, декларант або уповноважена ним особа має право подати додаткову декларацію протягом 90 днів з дати випуску товарів.

Додаткова декларація подається до відповідного органу доходів і зборів, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова або періодична митна декларація.

Дозволяється подання однієї додаткової декларації до кількох попередніх, тимчасових або періодичних митних декларацій, що були оформлені одним органом доходів і зборів в межах одного зовнішньоекономічного договору та одного митного режиму, за умови дотримання строків подання додаткової декларації, визначених відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем після отримання рішення про визначення коду товару № КТ-925-2016 від 14.11.2016 подано додаткову № UA903130/2017/002824, згідно якої митне оформлення товару «легкий дистилят, бензин газовий стабільний» завершене за кодом згідно з УКТЗЕД , з урахуванням визначеного митницею коду товару ТОВ «Газтрон Трейд» додатково сплачено 136 653,39грн.

З урахуванням сукупності наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача про визначення коду товару від 14.11.2016 № КТ-925-2016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що аргументи, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи, є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для формування висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Газтрон Трейд» про визнання протиправним та скасування рішення митниці про визнання коду товару відмовити повністю.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій