Справа № 805/474/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 р. Справа№805/474/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., при секретарі Хороші С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" в січні 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Відповідач) у якому просить:

- скасувати Рішення № від 27.10.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Донецькій області відповідно до акта перевірки № 485/05-99-1303/31386832 від 17.08.2017 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" () з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 30.06.2017".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем 27 жовтня 2017 року винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу нараховано штраф за період з 21.06.2017 року до 22.06.2017 року у розмірі 4274,82 грн. (20%) та пеню у розмірі 42,75 грн. (0,1%). Вважає, що при винесенні спірного рішення відповідачем не враховано приписи Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набрав чинності 15.10.2014 року, оскільки відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску не застосовуються.

Позивач зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач неправомірно нарахував пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки ним вчасно був сплачений єдиний внесок, оскільки платіжне доручення №2737 про сплату єдиного внеску за травень 2017 року було направлено та отримано банком саме 20.06.2017 року. Позивач вказав, що згідно п. 10 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Таким чином, вважає спірне рішення податкового органу незаконним та таким, що підлягає скасуванню, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

В матеріалах справи знаходиться відзив відповідача, в яких останній зазначає, що оскаржуване позивачем рішення є законним та прийнятим на підставі вимог чинного законодавства, оскільки єдиний внесок відповідно до Податкового кодексу України підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Також, зазначив, що перевіркою встановлена несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ТОВ «Агрофірма «Агропромсервіс» за травень 2017 року, чим порушено вимоги підпункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Крім того відповідач зауважив, що висновком Донецької Торгово-промислової палати України від 06.02.2015 року №146/12-12/03 встановлено настання з 14.05.2014 року для позивача обставин непереборної сили, які є підставою для розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу відповідно пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України в той час Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не передбачено розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб, утриманого з доходів фізичних осіб та звільнення податкових агентів від відповідальності за порушення вимог Податкового кодексу України щодо сплати (перерахування) податку на доходу фізичних осіб до бюджету.

Таким чином, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, позивач надав додаткові пояснення, в якій зазначив, що документальна планова виїзна перевірка була призначена всупереч Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669) оскільки відповідно до статті 3 Закону №1669 забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 5 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 21 лютого 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року відкладено розгляд справи до 20 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року вирішено відкласти розгляд справи до 27 березня 2018 року за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні 27 березня 2018 року оголошено перерву до 3 квітня 2018 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов у повному обсягу.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" зареєстроване в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 85621, Донецька обл., Мар'їнський район, с. Желане друге, вул. Шахтарська, б. 35), що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 71-72).

На підставі Акта Головного управлінням ДФС у Донецькій області від 17.08.2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Агрофірма «Агропромсервіс» з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 30.06.2017» винесено Рішення № від 30.08.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу нараховано штраф за період з 21.06.2017 року до 22.06.2017 року у розмірі 4274,82 грн. (20%) та пеню у розмірі 42,75 грн. (0,1%) (а.с. 48).

Позивач оскаржив зазначене рішенні в адміністративному порядку.

Так, Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 17.10.2017 №23228/6/99-99-11-02-02-25 вирішено скаргу ТОВ «Агропромсервіс» задовольнити частково, зобов'язати ГУДФС у Донецькій області винести та направити нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.51-52).

27.10.2017 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу нараховано штраф за період з 21.06.2017 року до 22.06.2017 року у розмірі 4274,82 грн. (20%) та пеню у розмірі 42,75 грн. (0,1%) (а.с. 12).

За результатами адміністративного оскарження позивачем спірного рішення до Державної фіскальної служби України встановлено, що питання порушене в скарзі є фактично повторним та вже вирішено по суті, в зв'язку з чим, скарга не підлягає розгляду Державною фіскальною службою України (а.с. 53-54).

Підставою застосування штрафних санкцій та пені за оскаржуваним рішенням стало сплата позивачем зобов'язань з єдиного внеску з порушенням визначеного Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" строку сплати. Правомірність прийнятого рішення є спірною обставиною у межах цієї справи.

Згідно з частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ) платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ), зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014р.

На час вирішення даної справи, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

На виконання приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Серед цього переліку зазначено с. Желанне Друге, Мар'їнського району, Донецької області (місто державної реєстрації підприємства позивача).

Крім того, місто Курахове Донецької області, на території якого розташовані Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, в якій на обліку, як платник єдиного внеску перебуває позивач, та Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (м. Маріуполь), яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

Тобто, у період невиконання обов'язків платника єдиного соціального внеску, позивач знаходився на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території населеного пункту, визначеного в переліку про який йдеться в статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція.

Посилання відповідача на те, що висновком Донецької Торгово-промислової палати України від 06.02.2015 року №146/12-12/03 встановлено настання з 14.05.2014 року для позивача обставин непереборної сили, які є підставою для розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу відповідно пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України але Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не передбачено розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб, утриманого з доходів фізичних осіб та звільнення податкових агентів від відповідальності за порушення вимог Податкового кодексу України щодо сплати (перерахування) податку на доходу фізичних осіб до бюджету не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до частини 3 пункту 9-4 Розділу VIII Закону № 2464 достатньою підставою для звільнення платника єдиного внеску від відповідальності, передбаченої цим Законом за невиконання (несвоєчасне виконання) обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є перебування на обліку в податкових органах, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669.

Подання заяви платником єдиного внеску до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання є передумовою звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України № 2464, а не відповідальності за невиконання таких обов'язків.

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 з 14 квітня 2014 року відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, до позивача не застосовуються, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач незважаючи на можливість бути звільненими від сплати єдиного внеску, сплачував необхідні платежі до Державного бюджету України, що передбачено частиною восьмою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що вбачається з облікової картки платника податків (а.с. 90-93).

Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 2737 від 20.06.2017 року позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за травень 2017 року у сумі 47785,10 грн. Одержано банком - 20.06.2017 року, проведено банком - 22.06.2017 року(а.с. 55).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред'явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням № 197 від 11 січня 2018 року.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення № - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.10.2017 року на суму 4317,57 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агропромсервіс" (, юридична адреса: 85621, Донецька обл., Мар'їнський район, с. Желанне Друге, вул. Шахтарська, б. 53) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення складено та підписано 6 квітня 2018 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Стойка В.В.