Справа № 812/133/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/133/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання Попової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - позивач, Центр), яким позивач просив:

- поновити строк на оскарження рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 31.10.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 31.10.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваним рішенням до Центру застосовано штрафні санкції у розмірі 5959,08 грн. за період з 23.12.2013 по 23.09.2014 (10% до 01.01.2015), штраф у розмірі 383,99 грн за період з 21.01.2015 до 28.01.2015 (20% з 01.01.2015) і нараховано пеню у розмірі 364,95 грн (0,1% недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску. З даним рішенням Головного управління ДФС у Луганській області позивач не погоджується з огляду на наступне.

Позивач зазначив, що виконуючи вимоги чинного законодавства Центр обчислило в повному обсязі єдиний внесок, своєчасно передавши до Управління державної казначейської служби України у Кремінському районі платіжні доручення. Крім того, Центром своєчасно було подано до податкового органу декларації за листопад, грудень 2013 року, за січень, лютий, серпень, грудень 2014 року.

Крім того, при винесені оскаржуваного рішення відповідачем не застосовано вимоги законодавчих актів, які регулюють питання відповідальності платників єдиного внеску за невиконання обов'язків під час проведення АТО.

Також позивачем зазначено, що 09.11.2017 звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України про неправомірність рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 31.10.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування.

26.12.2017 від ДФС України отримано рішення про результати розгляду скарги, без об'єктивного вивчення обставин скарги.

В зв'язку з чим позивач вважає причини пропуску строку оскарження рішення ДФС поважними та просив поновити строк звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 15 січня 2018 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 12 лютого 2018 року. Крім того, даною ухвалою судом встановлено, що позивачем не порушено строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду.

08 лютого 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області, фіскальний орган) на адміністративний позов (том 1 а.с.107-108). У відзиву відповідач зазначив, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» за період з 26.12.2013 по 28.01.2015 позивачем несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувались самостійно визначені зобов'язання з єдиного внеску, що викликало виникнення заборгованості, а саме: зобов'язання за листопад 2013 року у сумі 139609,26 грн за рахунок переплати відбулося часткове погашення. Недоїмку у сумі 2172,44 грн було сплачено лише 26.12.2013. Зобов'язання за грудень 2013 року у сумі 176861,41 грн. частково погашено за рахунок переплати, недоїмку у сумі 1839,65 грн. було сплачено 23.01.2014. Зобов'язання за січень 2014 року у сумі 142797,33 грн. частково погашено за рахунок переплати, недоїмку у сумі 1968,693 грн. було сплачено 26.02.2014. Зобов'язання за липень 2014 року у сумі 51537,27 грн. повне погашення відбулося лише 23.09.2014. Зобов'язання за грудень 2014 року у сумі 132395,20 грн. повне погашення відбулося лише 28.01.2015. З урахуванням зазначеного, керуючись нормами Інструкції №449 до позивача було застосовано штрафні санкції та нараховано пеню.

Щодо звільнення від відповідальності позивача від нарахування штрафу та пені через проведення АТО відповідач зазначив, що підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку, за місцем його тимчасового проживання, у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Отже, на думку відповідача, для реалізації визначених Законом №1669 заходів підтримки суб'єктів господарювання, як то звільнення від сплати податків або не застосування фінансових санкцій, необхідно отримати відповідний сертифікат ТПП, яким буде засвідчено конкретні обставини відносно конкретного платника податків щодо звільнення його від сплати зобов'язань. За таких підстав, відповідача вважає, що не було законних підстав для звільнення Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від сплати єдиного внеску та не застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату зобов'язань.

На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні адміністративного позову Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» відмовити повністю.

12 лютого 2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву для надання часу сторонам підготувати відповідь на відзив та заперечення. Перерву оголошено до 01 березня 2018 року.

22 лютого 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла відповідь Центру на відзив відповідача (том 1 а.с.207-209). У відповіді позивач зазначив, що норми Закону України «Про тимчасові заходи не період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1699), якими звільняються від відповідальності платники єдиного внеску, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, є нормою прямої дії, яка не передбачає отримання сертифікату на підтвердження настання для особи форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для її застосування. Недоїмка, що виникла у такого платника єдиного внеску, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Позивач зазначає, що установа зареєстрована за адресою: Луганська область, Кремінський район, м. Кремінна. Населений пункт м. Кремінна входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275. З огляду на дію п. 9-4 розділу VIII Закону № 2464 позивач звільняється від виконання обов'язків платника єдиного внеску, встановлених ч.2 ст.6 Закону № 2464, у тому числі передбачених пп.1 ч.2 цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Як вбачається спірні вимоги сформовані 31.10.2017 відповідно до статті 25 Закону № 2464, які визначають заходи впливу та стягнення. Посилання відповідача на відсутність у позивача сертифікату ТПП України як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог, також вважає необґрунтованими, оскільки подання такого сертифікату не є обов'язковою умовою для звільнення від обов'язків платника єдиного внеску, а є умовою для списання недоїмки, що не є тотожним поняттям у розумінні п.9-4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Окрім того, до позовної заяви було додано копії відповідних платіжних доручень, декларацій, письмові оригінали яких наявні у позивача, які підтверджують відсутність заборгованості з єдиного внеску у зазначених в рішенні № від 31.10.2017.

Ухвалою суду від 01 березня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні по суті на 13 березня 2018 року (том 1 а.с.215).

12 березня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду від позивач надійшли доповнення до позовної заяви (том 1 а.с.219-220). В доповненнях до позовної заяви позивач зазначив, що під час судового засідання була виявлена переплата станом на 31.12.2012 по єдиному внеску Центра за даними Головного управління ДФС у Луганській області у сумі 91634,26 грн. З цього приводу позивач зазначив, що Комунальна установа «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі 15.11.2012 № 1000683, з організаційно-правовою формою - комунальна установа, в ЄДРПОУ № 38086042. Центр у розумінні п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464 є платником єдиного внеску, але згідно рішення сесії Кремінської районної ради від 19.12.2012 № 3 «Про надання згоди КУ «Кремінський РЦ ПМ-СД» на прийняття по переводу з КУ «Кремінське РТМО» працівників», всі працівники були прийняті з 01.01.2013. Таким чином, нарахування заробітної плати та відрахування єдиного внеску почалось з 01.01.2013 і переплата єдиного внеску станом на 31.12.2012 не можлива. Виконуючи вимоги ст.9 Закону № 2464 Центр обчислило та нарахувало в повному обсязі єдиний внесок, що підтверджується наданими платіжними дорученнями.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року провадження у справі зупинено за клопотанням представника позивача до 28 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року провадження у справі поновлено.

28 березня 2018 року від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи на надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжних систем.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що порушення встановлених Законом строків сплати єдиного внеску є підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені. При цьому, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, днем сплати єдиного внеску вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини.

Комунальна установа «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (ідентифікаційний код юридичної особи 38086042) зареєстрована юридичною особою 15.11.2012, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1 а.с.49).

Комунальна установа «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» створена на підставі рішення Кремінської міської ради Луганської області від 16.08.2012 № 19/28 «Про створення юридичної особи - Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (том 1 а.с.221).

Відповідно до рішення постійної комісії з питань соціального захисту населення, охорони здоров'я, освіти, культури, спорту, у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів Кремінської міської ради від 19.12.2012 №3 надано згоду КУ «Кремінський РЦПМ-СД» на прийняття по переводу з КУ «Кремінське РТМО» працівників з 01.01.2013 (том 1 а.с.222).

Тобто, у позивача виникає обов'язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску з 01.01.2013.

Судом встановлено, що Головне управління ДФС у Луганській області прийняло рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування від 31.10.2017 № (том 1 а.с.11). Штрафні санкції нараховані у розмірі 5959,08 грн. за період з 23.12.2013 по 23.09.2014 та у розмірі 383,99 грн. за період з 21.01.2015 по 28.01.2015. Також нараховано пеню у розмірі 364,95 грн.

Позивач подав до ДФС України скаргу на рішення Головного управління ДФС у Луганській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування від 31.10.2017 № (том 1 а.с.57-59).

21 грудня 2017 року Державна фіскальна служба України скаргу позивача на рішення податкового органу від 31.10.2017 № залишила без задоволення (том 1 а.с.60-62).

Позивач, Комунальна установа «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», місцезнаходження юридичної особи: 92905, Луганська обл., м. Кремінна, вул. Побєди, 1-А, перебуває на обліку як платник єдиного внеску в Рубіжанській об'єднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

Кабінет Міністрів України Розпорядженнями «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включене місто Сєвєродонецьк.

Станом на дату прийняття спірного рішення податкового органу (31 жовтня 2017 року) антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, не припинена.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту:

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-рзатверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Кремінна віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, до позивача за період з 14.04.2014 по 28.01.2015 штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом № 2464-VІ за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, не застосовуються.

Щодо застосування штрафних та фінансових санкцій до позивача за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 23.12.2013 по 14.04.2014 суд зазначає наступне.

Позивач подав до податкового органу звіт про нарахування єдиного внеску та сплачував, що підтверджується наступними доказами:

- 01.12.2013 за листопад 2013 року (том 2 а.с.73-76) у розмірі 126819,38 грн., платіжні доручення за призначенням платежу «нарах. єдиний внесок за листопад 2013р.» № 897 від 03.12.2013 на суму 26,74 грн., № 896 від 03.12.2013 на суму 6154,54 грн. (том 2 а.с.79), № 895 від 03.12.2013 на суму 1425,06 грн, № 894 від 03.12.2013 на суму 44986,04 грн (том 2 а.с.80), № 849 від 18.11.2013 на суму 74227,00 грн (том 2 а.с.81);

- 02.01.2014 за грудень 2013 року (том 2 а.с.82-85) у розмірі 160267,72 грн, платіжні доручення за призначенням платежу «нарах. єдиний внесок за грудень 2013р.» №968 від 26.12.2013 на суму 506,04 грн (том 2 а.с.88), № 969 від 26.12.2013 на суму 34,61 грн (том 2 а.с.89), №967 від 26.12.2013 на суму 2171,78 грн, №970 від 26.12.2013 на суму 48655,29 грн (том 2 а.с.90), №920 від 25.12.2013 на суму 108900,00 грн (том 2 а.с.91);

- 01.02.2014 за січень 2014 року (том 2 а.с.205-208) у розмірі 129507,58 грн, платіжні доручення за призначенням платежу «нарах. єдиний внесок за січень 2014р.» №5 від 22.01.2014 на суму 74227,00 грн (том 2 а.с.211), № 66 від 03.02.2014 на суму 50589,64 грн, № 67 від 03.02.2014 на суму 1709,06 грн (том 2 а.с.212), №68 від 03.02.2014 на суму 23981,88 грн (том 2 а.с.213);

- 01.03.2014 за лютий 2014 року (том 2 а.с.196-199) у розмірі 129187,46 грн, платіжні доручення за призначенням платежу «нарах. єдиний внесок за лютий 2014р.» №104 від 19.02.2014 на суму 74227,00 грн (том 2 а.с.202), № 146 від 04.03.2014 на суму 50798,73 грн, №145 від 04.03.2014 на суму 2553,19 грн (том 2 а.с.203), №144 від 04.03.2014 на суму 1608,54 грн (том 2 а.с.204);

- 01.04.2014 за березень 2014 року (том 2 а.с.187-190) у розмірі 128805,68 грн., платіжні доручення за призначенням платежу «нарах. єдиний внесок за березень 2014р.» № 285 від 02.04.2014 на суму 1771,38 грн, № 286 від 02.04.2014 на суму 2653,31 грн (том 2 а.с.193), № 287 від 02.04.2014 на суму 50153,98 грн (том 2 а.с.194), № 216 від 18.03.2014 на суму 74227,00 грн (том 2 а.с.195.)

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1.30 статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ Про платіжні системи та переказ коштів в Україні платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит Призначення платежу платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення Призначення платежу. Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Суд зазначає, що відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла у спірний період) джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З викладеного слідує, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, а податкові органи не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником та не передбачено інше чинним законодавством.

Оскільки під час судового розгляду справи судом встановлено, що у період з 23.12.2013 по 14.04.2014 позивач своєчасно сплачував нараховані суми єдиного внеску та до позивача за період з 14.04.2014 по 28.01.2015 штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом № 2464-VІ за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, як до платника єдиного внеску, не застосовуються, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування Комунальною установою «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», та як наслідок наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 31.10.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду КУ «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджується платіжним квитанцією №19 від 10.01.2018, відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, зазначена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені задвольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 31.10.2017 про застосування штрафних санкцій у розмірі 5959,08 грн. за період з 23.12.2013 по 23.09.2014 (10% до 01.01.2015), штраф у розмірі 383,99 грн за період з 21.01.2015 до 28.01.2015 (20% з 01.01.2015) і нараховано пеню у розмірі 364,95 грн (0,1% недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області () на користь Комунальної установи «Кремінський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (92905, Луганська область, м. Кремінна, вул. Побєди, 1-А) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 06 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Ірметова