Справа № П/811/2106/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 рокусправа № П/811/2106/17
(суддя Петренко О.С. м. Кіровоград)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року у справі №П/811/2106/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Інтизар Курбат-Кизи до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 Інтизар Курбат-Кизи 29 листопада 2017 року звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасоване, оскільки дії відповідача по проведенню перевірки позивача та висновки такої перевірки щодо порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є протиправними. Відсутній документ, що підтверджує реалізацію товару, в акті перевірки не зазначено особу продавця.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження доказів по справі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що суд при прийнятті рішення повинен був взяти за його основу акт перевірки та акт контрольно-розрахункової операції відповідача.

Просить прийняти до уваги, що перед початком перевірки було проведено контрольно-розрахункову операцію у ході якої підтверджено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв споживачам, без видачі розрахункового документа, що підтверджується відповідним актом та поясненнями представника позивача до нього.

Прийняті до уваги судом першої інстанції покази свідків не є обєктивними доказами, оскільки один з них перебуває з позивачем в родинних, а інший в залежних відносинах.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що працівниками ГУ ДФС у Кіровоградській області 03.11.2017 року, відповідно до наказу №1410 від 30.10.2017 року та направлень на перевірку №1370 та №1371 від 30.10.2017 року (а.с. 53-55), на підставі службової записки (а.с.52), проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами в кафе «Чудо мангал», яке розташоване за адресою: 25000, вул. Велика Пермська буд. 62 А, м. Кропивницький, та належить суб'єкту господарювання ОСОБА_2 Інтизар Курбат-Кизи, код ЄДРПОУ - НОМЕР_1.

За результатами вказаної перевірки складено акт №256/11-28-4000/НОМЕР_1 від 03.11.2017 року (а.с.56-61).

Перевіркою встановлено, що в ході контрольної розрахункової операції здійснено реалізацію споживачам алкогольного напою - пиво «Чернігівське світле»: розлив 0,5 л, вміст спирту 4,8% об. одиниць б/спирту. Документи на реалізаційний товар в наявності: ціна - 20,00 грн. за 0,5 літра. На момент проведення перевірки ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі не набрала законної сили - термін дії ліцензії з 04.11.2017 року. Таким чином зафіксовано факт торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

При перевірці використано свідоцтво про державну реєстрацію, накладну на товар та ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоям (а.с.59).

До акта перевірки також додане пояснення представника позивача ОСОБА_2, в яких зазначено, що чоловік, який зайшов до кафе, спросив чи може він замовити поїсти та випити своє пиво. Бармен повідомив що так, якщо замовлення буде не менше ніж на 200,00 грн. В подальшому чоловік замовив поїсти та попросив налити йому пиво, передавши бармену бутилку пива "Чернігівське світле" ємністю 0,5 літра.

14.11.2017 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення - рішення №0, яким до позивача було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000,00 грн. (а.с.13).

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії.

Статтею 15-3 Закону № 481/95-ВР передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Положення аналогічного змісту викладені в Правилах роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854 (далі - правила роздрібної торгівлі), що визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, віном виноградним та плодово-ягідним, коньяком шампанським та іншими алкогольними напоями.

Правила роздрібної торгівлі поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані у встановленому порядку та мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 зазначених Правил роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, підприємства чи спеціалізовані відділи (секції) магазинів споживчої кооперації, а також підприємства громадського харчування.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки підприємствами громадського харчування та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів (п. 22 Правил роздрібної торгівлі).

Згідно з ч. 14 статі 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право оптової торгівлі видаються терміном на п'ять років уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку №541 від 17.02.2016 року (а.с.19), позивач здійснює господарську діяльність - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування - м. Кіровоград, вул. Велика Пермська 62А кафе "Чудо Мангал".

Працівниками ГУ ДФС у Кіровоградській області 03.11.2017 року проведено фактичну перевірку позивача з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами в кафе «Чудо мангал».

За результатами вказаної перевірки складено акт №256/11-28-4000/НОМЕР_1 від 03.11.2017 року на підставі якого встановлено, що в ході контрольної розрахункової операції здійснено реалізацію споживачам алкогольного напою - пиво «Чернігівське світле»: розлив 0,5 л, вміст спирту 4,8% об. одиниць б/спирту. Документи на реалізаційний товар в наявності: ціна - 20,00 грн. за 0,5 літра. На момент проведення перевірки ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі не набрала законної сили - термін дії ліцензії з 04.11.2017 року. Таким чином зафіксовано факт торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

Проте, як встановив суд першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наявність зазначених обставин реалізації позивачем алкогольних напоїв не підтвердили.

При цьому відповідачем не надано суду даних для встановлення та допиту в якості свідка особи яка придбала зазначений в акті алкогольний напій та пояснення якої могли б спростувати покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Крім того, суд першої інстанції вірно врахував наявність обставин того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які проводили перевірку та допитувалися в якості свідків, у своїх поясненнях зазначали, що під час перевірки проводили - відеозйомку, фотозйомку. Проте відеозйомка або фотозйомка процесу реалізації позивачем пива надана суду не була.

Щодо доводів відповідача про те, що суд при прийнятті рішення повинен був взяти за його основу акт перевірки та акт контрольно-розрахункової операції відповідача, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

При цьому частина 3 цієї статті говорить про те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності тому, аргументи відповідача про те, що суд не врахував те, що свідок ОСОБА_2 перебуває з позивачем в родинних, а свідок ОСОБА_3 в залежних відносинах не заслуговують на увагу.

Також слід врахувати те, що в акті перевірки свідок ОСОБА_2 також зазначив про незгоду з висновками перевіряючих осіб щодо реалізації позивачем пива.

Отже, під час судового розгляду відповідачем не було спростовано доводів позивача про те, що пиво в пляшці було принесено до кафе покупцем, який замовив поїсти, та перелито ним в бокал наданий на його прохання барменом кафе.

Таким чином позивач не здійснював реалізацію алкогольного напою. З огляду на це відповідачем протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних(фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обовязку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року у справі №П/811/2106/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12 квітня 2018 року.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко