Справа № 196/1128/17(2-а/196/33/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року справа № 196/1128/17(2-а/196/33/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Царичанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року (головуючий суддя Гудим О.М.,)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Царичанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Царичанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача з липня 2013 року та отримує довічне грошове утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів». Сума грошового утримання вираховувалась відповідачем із заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді в Царичанському районному суді згідно з довідками, які видавались Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області. У зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючим суддям, Царичанським обєднаним УПФУ Дніпропетровської області двічі здійснювався перерахунок довічного грошового утримання, з яких перший раз на виконання постанови суду, а другий раз Управління само задовольнило його заяву про перерахунок утримання згідно наданої довідки про заробітну плату працюючого судді. 10 жовтня 2017 року позивач отримав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-1203, згідно якої станом на вересень 2017 року розмір суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді в Царичанському районному суді Дніпропетровської області, складає: оклад 16000 грн., доплата за вислугу років 11200 грн. Крім суддівської винагороди, щорічно працюючим суддям відповідно до ст.136 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» надається допомога на оздоровлення в розмірі 1/12 частини посадового окладу, тобто, виходячи з посадового окладу 16000 грн. у 2017 році допомога на оздоровлення становить 1333 грн. 33 коп.

З даною довідкою він звернувся 11 жовтня 2017 року до Царичанського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області і просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання йому із включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, а 01.11.2017 року йому був вручений лист, яким Управління повідомив, що в проведенні перерахунку йому відмовлено у звязку з відсутністю для цього підстав, оскільки розміри складових суддівської винагороди не змінились, а допомога на оздоровлення не входить до складових суддівської винагороди. Вважає такі дії Царичанського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області неправомірними.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Царичанського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення в сумі 1333 грн. 33 коп. відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 10.10.2017 року за №Б-с-1203 з моменту звернення, тобто з 11 жовтня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Царичанським об'єднаним управлінням пенсійним фондом України Дніпропетровської області) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оскільки розміри складових суддівської винагороди не змінювалися, то немає підстав для задоволення позову. Зокрема, відповідно до ст. 142 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Царичанському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 04 липня 2013 року отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", особовий рахунок №123456. 10 жовтня 2017 року позивач отримав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-1203, згідно якої станом на вересень 2017 року розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді в Царичанському районному суді Дніпропетровської області, складає: оклад 16000 грн., доплата за вислугу років 11200 грн. Крім суддівської винагороди, щорічно працюючим суддям відповідно до ст.136 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» надається допомога на оздоровлення в розмірі 1/12 частини посадового окладу, тобто, виходячи з посадового окладу 16000 грн. у 2017 році допомога на оздоровлення становить 1333 грн. 33 коп. (а.с.8). З даною довідкою позивач 11 жовтня 2017 року звернувся до Царичанського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області щодо проведення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання йому із включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Проте, 01.11.2017 року листом Царичанське обєднане УПФУ Дніпропетровської області відмовило позивачу в проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання у звязку з відсутністю для цього підстав, оскільки розміри складових суддівської винагороди не змінились, а допомога на оздоровлення не входить до складових суддівської винагороди (а.с.10).

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про можливість задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина 2 статті 135).

Отже, зазначеним законом чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Слід зазначити, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» є спеціальним законом щодо суддівської винагороди.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції посилання при вирішенні зазначеного питання на статтю 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди є безпідставним, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також, на думку колегії суддів апеляційної інстанції є безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року, № 21-430а11, 6 листопада 2013 року 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щодо матеріальної допомоги на оздоровлення, чи входить вона до складу суддівської винагороди? Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що посилання на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість висновків суду першої інстанції про зобовязання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, при цьому аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не були порушені.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Верховного Суду від 27 лютого 2018 року, справа №738/1343/17 адміністративне провадження №К/9901/2712/17, згідно якої Верховний суд висловив таку ж правову позицію.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ч. 6 ст. 12, ст. 241, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, ч. 5 ст. 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Царичанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду згідно ч.2 ст. 325 КАС України набирає законної сили з моменту підписання суддями (16.03.2018) та відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню не підлягає, оскільки в силу п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС дана справа є справою незначної складності.

В силу п. 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки, встановлені ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.03.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко