Справа № 804/1057/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року Справа № 804/1057/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - Міхно М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Менго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
08.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Менго" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем зроблено хибні висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а, отже, прийняті на підставі таких необґрунтованих висновків податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 12.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у судове засідання на 01.03.2018 року. У судовому засіданні 01.03.2018 року представник відповідача заявив клопотання про перенесення судового засідання для підготовки відзиву на адміністративний позов.
У судовому засіданні 22.03.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам адміністративного позову.
Представник відповідача у судове засідання 22.03.2018 року не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується письмовою розпискою. Відзив на адміністративний позов не надав.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 18 січня 2018 року на підставі наказу від 12 січня 2018 року № 148 року, направлення № 147 та 148 від 12 січня 2018 року, виданого Головним Управлінням Державної Фіскальної Служби у Харківській області, проведена фактична перевірка господарського об'єкту, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Амурський, 1, в якому здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» (податковий номер 38115167) відповідно до вимог п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, за період діяльності з 15.01.2015 р. по дату завершення перевірки з питань дотримання вимог законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року.
Позивач не погодившись з висновками акту перевірки, надав письмові заперечення вих№43 від 25.01.2018.
З матеріалів справи встановлено, що 02 лютого 2018 року позивач отримав від Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області:
Відповідно до акту перевірки висновки про допущення підприємством позивача порушень зроблено з огляду на встановлені обставини про те, що згідно пункту 2.2.13 акту, сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків 7668,20 грн. (сім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 20 копійок); сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (у загальній сумі за розрахунковими квитанціями) 5673,01 грн. (п'ять тисяч шістсот сімдесят три гривні 01 копійок); отже, невідповідність сум готівкових коштів складає 1995,19 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 19 копійок).
Також висновки про допущення підприємством позивача порушень зроблено з огляду на встановлені обставини про те, що згідно пункту 2.2.14 акту перевірки, підприємством позивача не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми коштів, зазначеної в денному звіті РРО на суму 1995,19 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 19 копійок). Несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів до каси підприємства на суму 4460,11 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят гривень 11 копійок), а саме: готівкові кошти надійшли 25.07.2017 р., до КОРО записали 26.07.2017 року ( дане порушення вчинено на момент дії Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Національного Банку України № 637 від 15.12.2004 р (надалі - Положення № 637).
Станом на 18.01.2018 року на 13 годину 44 хвилини (на момент перевірки Посадовими (службовими) особами ДФС у Харківській області) було здійснено:
1. Службове внесення для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції у сумі 2461,69 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят одна гривня 69 копійок);
2. Службова видача грошових коштів на суму 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок), які були переміщені у сейф, що знаходиться в Аптеці - місці, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари.
3. Було здійснено розрахунків на суму 5673,01 грн. (п'ять тисяч двісті одинадцять гривень 32 копійок) та за карткою (безготівковий розрахунок) на суму 709,70 грн. (сімсот дев'ять гривень 70 копійок).
Таким чином, твердження посадових осіб Головного управління Харківської області про те, що у місці розрахунку не забезпечено відповідність сум готівкових коштів, зазначеної в денному звіті РРО на суму 1995,19 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 19 копійок, - необґрунтоване, тому що загальний залишок готівкових коштів по Х-Звіту на момент перевірки складав суму у розмірі 7673,01 гривень (сім тисяч шістсот сімдесят три гривні 01 копійок), з яких 2000,00 гривні (дві тисячі гривень 00 копійок) знаходились у сейфі аптеки у місці розрахунку з покупцями, що підтверджується службовим чеком, розрахунків було здійснено на суму 5673,01 гривень (п'ять тисяч шістсот сімдесят три гривні 01 копійок), з яких: готівкою на суму 5211,32 гривні (п'ять тисяч двісті одинадцять гривень 32 копійок) та карткою на суму 709,70 грн. (сімсот дев'ять гривень 70 копійок).
Отже, суд приходить до висновку про відсутність невідповідності суми готівкових коштів на суму 1995,19 грн., всі кошти знаходились в місці розрахунку, що підтверджено відповідними документами, долученими позивачем до матеріалів справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що пунктом 13 статті 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон), встановлено, що забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстрована платниками податку на додану вартість.
Відповідно до ст. 2 Закону місце проведення розрахунків - місце. де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо».
Пунктом 6 розділу III Порядку «Про затвердження порядків щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» № 547 від 14.06.2016 року (надалі - Порядок), встановлено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо такі внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім, того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.
Отже, суд приходить до висновку, що підприємство позивача забезпечило своєчасне оприбуткування готівки і відповідності до норм чинного законодавства, суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки були внесені до РРО та зафіксовані належним чином у книзі ОРО.
Пунктом 10 Порядку встановлено, що якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z -звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків».
Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням. їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням. РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК)».
Отже, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що підприємством позивача доведено дотримання вимог законодавства щодо забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми коштів, зазначеної в денному звіті РРО на суму 1995,19 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 19 копійок).
Зазначені обставини визнаються позивачем та не заперечуються відповідачем в адміністративній справі.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності своїх рішень не виконав; відзиву на адміністративний позов не надав; у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.
Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог та доказів на підтвердження правомірності винесених рішень, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 1762 гривень (квитанція про сплату №МБ00015888 від 06.02.2018), судові витрати позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Менго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 23 березня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко