Справа № 805/969/18-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 р. Справа№805/969/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Аржанова А.С., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Кузіної Ю.В., представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов'янськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Краматорської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача: голова Краматорської міської ради ОСОБА_4, комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання недійсним договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання недійсним договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2017 року між виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради ОСОБА_4 та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_5 укладено договір №15/11-2017 про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом. Проте, позивач вважає, що вищевказаний договір укладений з порушенням норм чинного законодавства, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині того, що договір не був розглянутий на засіданні виконавчого комітету міської ради, що є порушенням підпункту 8 пункту «а» частини 1 статті 27 Закону, без затвердження виконавчим комітетом Краматорської міської ради розрахункового тарифу на транспортні послуги КП «КТТУ» з перевезень пасажирів тролейбусними маршрутами з 01.01.2018 року, що є порушенням підпункту 2 пункту «а» частини 1 статті 28 Закону, а також в порушення вимог пунктів 31, 43 частини 1 статті 26 Закону, вказаний договір не пройшов процедуру затвердження міською радою. Отже, на думку позивача, вищевказаний договір укладено виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради із порушенням норм чинного законодавства та з перевищенням повноважень останнього.

Позивач вважає, що такий договір порушує його права та інтереси з огляду на те, що він є мешканцем міста Краматорськ та має право користуватися трамваями у м. Краматорську, більш екологічним транспортним засобом ніж автобус. Також, позивач вказує, як на ознаку порушення його прав та інтересів, на те, що оскаржуваний договір стосується комунального підприємства «КТТУ», яке користується майном територіальної громади м. Краматорська, членом якої він є. Разом з цим, позивач звертає увагу на те, що посадова особа - міський голова м. Краматорськ ОСОБА_4, з перевищенням своїх повноважень уклав договір щодо розпорядження майном, яке є спільною власністю територіальної громади і права на розпорядження майном територіальна громада (в тому числі і позивач, як член територіальної громади) міському голові не надавали.

З урахуванням викладеного, позивач просить визнати недійсним договір №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом, що укладений між виконавчим комітетом Краматорської міської ради та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року відкрито провадження у даній справі із визначенням порядку розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12 березня 2018 року. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

12 березня 2018 року судом постановлена ухвала про витребування доказів з виконавчого комітету Краматорської міської ради та КП «КТТУ».

20 березня 2018 року з боку виконавчого комітету Краматорської міської ради надійшов відзив на позовну заяву із доказами в його обґрунтування. Також відповідачем були надані письмові докази на виконання ухвали суду.

27 березня 2018 року від третьої особи - КП «КТТУ» надійшла заява по суті справи із викладом аргументів та міркувань щодо заперечень проти позову. Окрім того, третьою особою були надані письмові докази на виконання ухвали суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Визначено дату та час проведення судового засідання - 05 квітня 2018 року об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування чого надав пояснення аналогічні тим, що викладені у заявах по суті справи. Додатково зазначив, що оскаржуваний договір є недійсним, оскільки представник відповідача, яка брала учать у судовому засіданні в Краматорському міському суді Донецької області, під час розгляду справи №234/17657/17, не знала про існування договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом, що підтверджується відповідним відеозаписом судового засідання. З урахуванням вищенаведеного, позивач просив задовольнити його позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, в обґрунтування чого зазначила, що договір №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про міський електричний транспорт» та інших нормативно-правових актів. Окрім того, на думку представника відповідача, вищевказаний договір жодним чином не зачіпає прав та інтересів позивача, про порушення яких останній зазначає у позовній заяві. З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - КП «КТТУ» заперечував проти задоволення позову з підстав, що викладені у заяві по суті справи.

Третя особа - голова Краматорської міської ради ОСОБА_4 у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням приписів статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників судового процесу, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

09 червня 2017 року відповідач, з метою замовлення транспортних послуг з перевезення пасажирів на 2018 рік, звернувся із відповідним листом № 01-46/3012 до КП «КТТУ» щодо надання останнім таких послуг за відповідними тролейбусними маршрутами (а.с. 103).

29 вересня 2017 року між виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради ОСОБА_4 (замовник за договором) та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_5 (перевізник за договором) укладено договір №15/11-2017 про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом (а.с. 6-10).

Предметом вищевказаного договору є пасажирські перевезення міським наземним електричним транспортом, що здійснює перевізник за замовленням замовника шляхом надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, а також інших послуг, пов'язаних з таким перевезенням (далі - транспортні послуги). Замовник надає право перевізнику здійснювати зазначені транспортні послуги за визначеними тролейбусними маршрутами та зобов'язується сплачувати за фактично виконанні перевізником транспортні послуги на умовах цього договору (п. 1 розділу «Предмет договору»).

Згідно із пунктом 2 розділу «Предмет договору» невід'ємною частиною вказаного договору є: 1) планові показники транспортних послуг на пасажирські перевезення міським наземним електричним транспортом відповідно до вимог Закону України «Про міський електричний транспорт» (п. 2.1 договору, додаток 1 (а.с. 11)); 2) планова величина затвердженого розрахункового тарифу на транспортні послуги , що надаватимуться перевізником у 2018 році (п. 2.2. договору, додаток 2, (а.с 12)); 3) завдання перевізнику щодо планового обсягу доходів від продажу проїзних документів та чистого доходу від надання додаткових послуг за іншими напрямами господарської діяльності на 2018 рік (п. 2.3. договору, додаток 3 (а.с._13)).

Позивач оскаржує вищевказаний договір, як такий, що укладено з перевищенням повноважень голови Краматорської міської ради, який дії від імені органу місцевого самоврядування та без дотримання встановленої процедури розгляду щодо укладання вищевказаного договору про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові, організаційні та соціально-економічні засади функціонування міського електричного транспорту загального користування на ринку транспортних послуг і спрямований на створення сприятливих умов для його розвитку, задоволення потреб громадян у доступних, якісних і безпечних перевезеннях визначені Законом України «Про міський електричний транспорт» № 1914-IV від 29.06.2004 року (далі - Закон № 1914-IV).

Стаття 1 Закон № 1914-IV визначає, що замовники транспортних послуг (замовники) - це місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та/або уповноважені ними юридичні особи, які замовляють транспортні послуги.

Перевізник - це юридична особа, яка в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об'єктів міського електричного транспорту.

Рухомий склад - це трамвайні вагони, тролейбуси, вагони метрополітену.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закон № 1914-IV транспортні послуги надаються на договірних засадах між перевізником та замовником з урахуванням: норм забезпечення обслуговування міським електричним транспортом; показників якості транспортних послуг.

У відповідності до частини 3 статті 8 Закон № 1914-IV місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування забезпечують реалізацію державної політики у сфері міського електричного транспорту, а також розробляють регіональні та місцеві програми його розвитку і забезпечують їх виконання, встановлюють тарифи на проїзд, організовують перевезення пасажирів та здійснюють контроль за ним, встановлюють порядок справляння плати за проїзд, інформують населення про зміни, що стосуються надання транспортних послуг, забезпечують координацію роботи, пов'язаної з функціонуванням міського електричного транспорту та інших видів міського транспорту, створюють належні дорожні умови для здійснення перевезень, реалізують заходи з розвитку, вдосконалення та облаштування маршрутної мережі, виконують інші функції щодо створення безпечних умов діяльності у сфері міського електричного транспорту згідно із законодавством.

Відносини місцевих органів виконавчої влади та інших замовників з перевізниками щодо організації надання транспортних послуг визначені у розділі IV Закон № 1914-IV.

Так, у відповідності до статті 11 Закон № 1914-IV відносини замовників з перевізниками регулюються згідно із законодавством, а також договором про організацію надання транспортних послуг.

У договорі про організацію надання транспортних послуг визначаються обсяги і якість транспортних послуг за маршрутами (лініями) згідно з розкладом руху, вартість перевезення пасажирів, обов'язки та права сторін, порядок та строки проведення розрахунків, інші умови надання транспортних послуг.

Типовий договір про організацію надання транспортних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Підставою для укладення договору про організацію надання транспортних послуг є замовлення на пасажирські перевезення міським електричним транспортом, у якому повинні враховуватися державні соціальні нормативи на транспортні послуги, а також спроможність перевізника забезпечити їх необхідний обсяг.

Договір про організацію надання транспортних послуг укладається на основі типового договору не пізніше ніж за квартал до початку його дії на строк не менше року.

Отже, з аналізу вищенаведених норм спеціального законодавча вбачається, що організація надання транспортних послуг здійснюється на основі договору, що має типову форму, та укладається між місцевими органами виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і перевізниками на підставі відповідного замовлення не пізніше ніж за квартал до початку дії договору на строк не менше року.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року (далі - Закон № 280/97-ВР) та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 1 Закон № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 1 статті 12 Закон № 280/97-ВР визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (частина 3 вказаної статті).

Згідно з пунктами 14, 16 частини 4 стаття 42 Закон № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що саме міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради та представляє інтереси територіальної громади. Окрім того, саме міському голові надані законом повноваження щодо підписання відповідних договорів від імені органу місцевого самоврядування.

Статтею 26 Закон № 280/97-ВР визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Так, згідно вказаної статті, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (пункт 31 частини 1 вказаної статті) та затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції (пункт 43 частини 1 вказаної статті).

Як вже було зазначено вище між виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради (замовник за договором) та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» (перевізник за договором) було укладено договір №15/11-2017 від 29.09.2017 про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

Комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 32576420, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Аероклубна, будинок 103, місто Краматорськ, Донецька область, 84331. Основним видом діяльності є пасажирський наземний транспорт міського та приморського типу. Засновником підприємства є Краматорська міська рада, (а.с. 74-79, 80-83).

Відповідно до частини 3 статті 8 Господарського кодексу України передбачено, що господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 63 Господарського кодексу України передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, як зокрема, комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника (частина 4 вказаної статті).

Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (частина 1 статті 78 Господарського кодексу України).

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина 2 статті 78 Господарського кодексу України ).

Відповідно до частини 3 статті 78 Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Згідно зі статтею 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з абзацом 15 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 статті 16 вказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктами 5, 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що майно КП «КТТУ» перебуває у останнього на праві комунальної власності і закріплено за ним на праві господарського відання, уповноваженим органом - Краматорською міською радою, яка має право здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад.

Посилання позивача, як на ознаку перевищення повноважень голови Краматорської міської ради, а як наслідок недійсності договору №15/11-2017 від 29.09.2017, на той факт, що такий договір повинен бути затверджений на пленарному засіданні міської ради, оскільки прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, належить до виключної компетенції ради, суд вважає необґрунтованими з огляду на ту обставину, що вищевказаний договір «Про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом» не передбачає передання майна територіальної громади іншим органам.

Також, з огляду на наведені позивачем обґрунтування позовних вимого щодо порушення його прав, та враховуючи вищевстановлені обставини, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Аналіз зазначених процесуальних норм свідчить, що під час розв'язання спорів в порядку адміністративного судочинства, в тому числі й під час перевірки оскаржуваних актів, суди повинні встановити, чи порушено оскаржуваним актом права, свободи та інтереси юридичної особи, права та інтереси фізичної особи (позивача) у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (відповідача).

Тобто, особа повинна довести факт породження для неї правових наслідків пов'язаних із відповідним актом або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта.

З огляду на викладене, посилання позивача, як на ознаку порушення своїх прав та інтересів, щодо права користуватися трамваями, суд вважає необґрунтованими, оскільки оскаржуваний договір не містить, та не може містити в силу закону, будь-яких обмежень (заборон) щодо використання трамваїв при наданні транспортних послуг з перевезення пасажирів.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення виконавчим комітетом підпункту 2 пункту «а» частини 1 статті 28 Закону № 280/97-ВР в частині того, що договір був укладений без затвердження розрахункового тарифу на транспортні послуги, оскільки відповідні тарифи були встановлені комунальному підприємству «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 03.05.2017 року № 314 «Про встановлення тарифів на проїзд КП «КТТУ»» (а.с. 54, 55-56).

Суд критично ставиться до посилання позивача, як на ознаку нікчемності договору, на ту обставину, що представник відповідача, яка брала учать у судовому засіданні в Краматорському міському суді Донецької області, під час розгляду справи №234/17657/17, не знала про існування договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом, про що свідчить відеозапис відповідного судового засідання, з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені приписи норм чинного процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що необізнаність певної посадової особи органу місцевого самоврядування щодо існування оскаржуваного договору, жодним чином не свідчить про незаконність останнього.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що договір №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року «Про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом» укладено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання недійсним договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 84313, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Краматорської міської ради (місцезнаходження: пл. Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84313, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача: голова Краматорської міської ради ОСОБА_4 (місцезнаходження: пл. Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84313), комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» (місцезнаходження: вул. Аероклубна, буд. 103, м. Краматорськ, Донецька область, 84323, ) про визнання недійсним договору №15/11-2017 від 29 вересня 2017 року - відмовити повністю.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 05 квітня 2018 року.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лазарєв В.В.