Справа № 813/395/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/395/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у не проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивачці, пенсіонерці Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Львівській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є пенсіонеркою органів внутрішніх справ України з 07.11.2015 року та отримує щомісячну пенсію за вислугу років, в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачка вважає, що законодавством їй гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим.

02.05.2017 року Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області підготувала та скерувала відповідачу довідку № 91-03737 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачці, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахування і виплату їй пенсії, з врахуванням такої довідки і надати їй відповідну копію довідки.

Однак листом ГУ ПФ України у Львівській області від 03.01.2018 року за № 3759/Г-20/12.03-06 позивачці надано відповідь, що перерахунок пенсії буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, копію рішення про такий перерахунок надати немає можливості; скеровано копію довідки № 91-03737 від 02.05.2017 року.

На переконання позивачки, відповідач їй відмовив у перерахунку та виплаті її пенсії у новому розмірі, з покликанням на здійснення перерахунку лише після одержання додаткових коштів, при цьому, коли такі кошти надійдуть, дата перерахунку та виплати такої, позивачці не повідомлено.

ОСОБА_1, вважає, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку їй пенсії, як колишній працівниці міліції. Всупереч викладеному, відповідачем не здійснено вказаного перерахунку та у його проведенні відмовлено, що зумовило звернення позивачки із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 17.03.2018 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року провадження у справі поновлено.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

15.03.2018 року за вх. № 6775 на адресу суду від ГУ ПФ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву від 30.01.2018 року. Відповідач з позовними вимогами не погоджується. Зазначив, що при зміні грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій військовослужбовців (без подання заяви особою про перерахунок пенсії), а не індивідуально по окремих особах. Вказує, що на виконання листа Пенсійного фонду України від 28.03.2017 року № 9493/02-23 відповідачем, листом від 07.04.2017 року № 3912/03-31, скеровано списки осіб до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області для надання довідок про грошове забезпечення, необхідних для перерахунку пенсії з врахування вимог Постанови КМ України № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року та отримано довідку від 02.05.2017 року № 91-03737 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачці. Відповідач вважає, що таким чином ним виконано вимоги чинного законодавства щодо перерахунку пенсій колишнім міліціонерам.

Відповідач у відзиві також вказує, що кошти для перерахунку пенсій в бюджеті Пенсійного фонду відсутні, однак для забезпечення проведення перерахунку пенсій Пенсійним фондом України сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій, та направлено до Міністерства соціальної політики України. Оскільки позивачка зверталася до відповідача із заявою, відповідь на яку надано листом від 02.01.2018 року, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», то рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідачем не приймалося, а підстави зобов'язувати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці відсутні. Щодо судових витрат відповідачем зазначено, що сплата судового збору чи судових витрат, понесених іншою стороною, може створити перешкоди у виконанні основного зобов'язання відповідача - виплату пенсій.

Також зауважив, що відповідач відповідно до Постанови № 103 від 21.02.2018 року питання перерахунку пенсії позивачу врегульовано. Щодо судових витрат відповідачем зазначено, що сплата судового збору чи судових витрат, понесених іншою стороною, може створити перешкоди у виконанні основного зобов'язання відповідача - виплату пенсій.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Суд розглянув матеріали позовної заяви та відзиву, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

Позивачка, ОСОБА_1, згідно з посвідченням Серії НОМЕР_2 від 13.07.2016 року, є пенсіонеркою органів внутрішніх справ України. Пенсія позивачці призначена за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

02.05.2017 року Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області підготувала та скерувала Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідку № 91-03737 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

06.12.2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії, яка була призначена їй за вислугу років, з дати виникнення права на перерахунок (01.01.2016 року), відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на її ім'я, яка була виготовлена Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області та скерована відповідачу; надати позивачці завірену копію рішення, прийнятого по суті цього питання; надати їй завірену копію довідки, яка була виготовлена Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та скерована відповідачу.

Листом від 03.01.2018 року за № 3759/Г-20/12.03-06 ГУ ПФ України у Львівській області позивачці надано відповідь про те, що перерахунок пенсії буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, копію рішення про такий перерахунок надати немає можливості; скеровано копію довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС у Львівській області № 91-03737 від 02.05.2017 року.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суд згідно ч. 4 ст. 9 КАС України вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Спірні правовідносини, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 10.12.2013 (Справа № 21-348а13), від 17.12.2013 (Справа № 21-445а13), від 01.07.2014 (Справа № 21-244а14), регулюються нормативно-правовими актами чинними станом на момент виникнення права позивачки на перерахунок пенсії - 01.01.2016.

Отже, приписи Постанови № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року, на яку покликається відповідач у своєму відзиві, можуть поширюватися на спірні правовідносини позивачки та відповідача з приводу перерахунку та виплати пенсії виключно з 24.02.2018 року, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання Постановою № 103 законної сили, а відтак, підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивачки на такий перерахунок та виплату.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015 року внесено доповнення до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262-ХІІ), а саме, статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до ч. 16 ст. 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (надалі - Постанова № 988), яка набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України від 02.07.2015 року № 580-VII «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VII), встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 2 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, на законодавчому рівні закріплено рівність соціальних гарантій колишніх працівників міліції та працівників поліції.

Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ст. 102 Закону № 580-VII).

Відтак, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивачці, як колишній працівниці міліції.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (надалі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (надалі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абз. 1 п. 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 22.04.2014 та від 13.07.2016 (справа № 21-484а13, справа № 638/2700/14-а).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 8, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004).

Так, у рішенні від 06.07.1999 року № 8-рп/99, у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ), Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України у рішеннях: від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 та від 11.10.2011 року № 10-рп/2011).

Крім того, аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивачка може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

При цьому, суд враховує при розгляді даної справи практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи викладене та з урахуванням факту встановлення судом наявності у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення її позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 01.01.2016 року основний розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VІІІ від 23.12.2015 року, ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (в редакції на день виникнення права на перерахунок), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 02.05.2017 року за № 91-03737, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом за результатами розгляду зразкової справи в рішенні від 15.02.2018 у справі № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18) та відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судом при вирішенні вказаного спору.

Щодо покликань у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.02.2018 року на неможливість здійснити перерахунок пенсії позивачці з огляду на відсутність відповідного бюджетного фінансування та здійснення такого після виділення відповідних коштів із Державного бюджету, суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не перерахунку пенсії та відмові у її виплаті позивачці, а також жодним чином не впливає на обов'язок державного органу виконувати свої зобов'язання.

Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 14.09.2017 року у справі № К/800/30438/17 (№344/81/17), від 13.05.2017 року у справі № К/800/8393/17 (№ 711/9316/16).

Надаючи правову оцінку обраного позивачкою способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані норми не дотримані, позивачка, як пенсіонерка органів внутрішніх справ, має право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських та, відповідно, про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанцію № 15 від 30.01.2018 року про сплату судового збору на суму 1409, 60 грн., що, з врахуванням викладеного, підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262 пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея 10, ) провести ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки № 91-03737 від 02.05.2017 року, виходячи із зазначеного в ній розміру грошового забезпечення, з 01 січня 2016 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 10.04.2018 року.

Суддя Качур Р.П.