Справа № 671/1173/17
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1173/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Вінниці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПП в м. Вінниці, в якому просив скасувати постанову серії АР № 656679 від 17 липня 2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Вінниці ДПП лейтенантом поліції Вейт С.В. Даною постановою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. В обґрунтування позову вказав, що 16.07.2017 року він вирушив з м. Одеси до с. Куровичі Золочівського району Львівської області керуючи транспортним засобом DAF XF 95.480 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD НПН-35 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 06 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка на 345 км+600 м, його зупинив вказаний вище інспектор поліції і звинуватив в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та виніс оскаржувану постанову. Позивач посилався на те, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він не порушував. Також вказував, що ПП «Транс-Авто-Д», водієм якого він є, замовило та отримало дозвіл №1300-4842 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, виданий управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 16.06.2017 року, термін дії якого з 19.06.2017 по 18.07.2017. Габаритні розміри вантажу відповідали максимальним розмірам, зазначеним в дозволі, однак інспектор дані обставини до уваги не взяв. Крім цього, посилається на те, що, в порушення вимог законодавства, інспектором поліції не було проведено фактичну перевірку розмірів транспортного засобу.

В позовній заяві позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду, посилаючись на те, що постанова була прийнята 17.07.2017 року, під час перебування в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д».

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно п. 10 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, 17 липня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у м.Вінниці ДПП лейтенантом поліції Вейт С.В. було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 17 липня 2017 року о 06 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка на 345 км+600 м., керуючи транспортним засобом DAF XF 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом TAD НПН-35 реєстраційний номер НОМЕР_2, перевозив великогабаритний вантаж, що за шириною перевищує 2,6 м, чим порушив п. 22.5 ПДР.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. У постанові у графі, що стосується розміру штрафу, наявні не застережені виправлення з 425 грн. на 510 грн.

На час складання зазначеної постанови позивач не визнавав свою вину у порушенні вимог Правил дорожнього руху, що підтверджується його письмовими поясненнями, написаними власноручно у постанові.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП зазначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого в судовому засіданні дозволу № 1300-4842 НГ, затвердженого начальником відділу УБДР ДПД Національної поліції України Мізіним С.К., (а.с. 13) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу DAF XF 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом TAD НПН-35 реєстраційний номер НОМЕР_2, з вантажем - технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 24,00 м., ширина - 3,49 м., висота - 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 12 т.

Згідно з заявкою на перевезення вантажу від 15.07.2017 року та товарно-транспортною накладною (а.с. 14, 15), позивач перевозив комбайн довжиною 8,50 м, шириною 3,49 м, висотою 4,00 м., жатку 8 м.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини, крім того інспектором допущені виправлення в постанові щодо розміру штрафу. На запити суду відповідачем не надано суду для дослідження оригінал постанови (а.с. 27, 28, 31, 32).

Вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги, оскільки достатніх та належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували проведення вимірювання транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено, що габарити, а саме ширина транспортного засобу перевищує параметри, зазначені в дозволі № 1300-4842 НГ, а тому посилання в оскаржуваній постанові на те, що позивач порушив п. 22.5. ПДР не підтверджено належними доказами.

Враховуючи те, що відповідач в порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України не спростував пояснень та запереченьпозивача, не дотримався обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови у зв'язку з відсутністю в діях позивачаскладуадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу пропущеного ним строку для звернення до суду із адміністративним позовом, суд приймає до уваги наступне.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку оскарження постанови позивач вказує на те, що спірну постанову прийнято 17.07.2017 року, тобто в час коли позивач знаходився в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д», де працює водієм, що підтверджується наказом про відрядження №95-в від 15.07.2017 року, де зазначено термін відрядження з 15.07.2017 року по 01.08.2017 року та становить 17 днів.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №3/08, з відрядження позивач повернувся 01 серпня 2017 року, а з адміністративним позовом звернувся до суду 04 серпня 2017 року.

Зважаючи на викладене, дослідивши обставини справи в повному обсязі, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив :

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним строк для звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у м.Вінниця про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 липня 2017 року серії АР №656679, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений протягом десяти днів - 02.01.2018 року.

Суддя: