Справа № 629/2965/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 629/2965/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2018, суддя Харабадзе К.Ш., м. Лозова, Харківська область по справі № 629/2965/17

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, яка виразилась в не призначенні та не виплаті щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (внутрішньо переміщеній особі), для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2018 року частково задоволено позов.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.07.2017 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сім'ю, яка складається з ОСОБА_2, яка є особою працездатного віку та доглядає за особою з інвалідністю I групи, та ОСОБА_4, яка є особою з інвалідністю I групи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 28.01.2015 року (а.с. 9).

Сторони у суді першої інстанції визнали, що позивач зареєстрована та фактично проживає (перебуває) в смт. Краснопавлівка, Лозівського району.

Вперше за призначенням щомісячної адресної допомоги позивач звернулася із заявою 24.03.2015 року як працездатна особа, окремо від своїх батьків.

На час цього звернення її матір - ОСОБА_4 та її батько зверталися до управління за призначенням щомісячної адресної допомоги окремо від доньки.

Згідно п. 3 порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах:

для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї);

для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

На сім'ю позивачки таку допомогу було призначено з 24.03.2015 року по 23.05.2015 року в розмірі 442 грн., з 24.05.2015 року по 23.07.2015 року в розмірі 221 грн., позивачка її отримувала.

Також окремо було призначено допомогу і на сім'ю, яка складалася з батьків позивачки, які таку допомогу також отримували.

Позивачка на час отримання грошової допомоги була особою працездатного віку, і до неї на той час підлягало застосуванню положення п. 7 Порядку, за яким якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Оскільки позивачка була особою працездатного віку і протягом 4-х місяців з дня призначення допомоги не працевлаштувалася, на підставі п. 7 Порядку виплату грошової допомогу їй було припинено з 24.07.2015 року.

Сім'я, яка складалася з батьків позивачки, отримувала і отримує щомісячну адресну допомогу окремо від доньки.

В подальшому в сім'ї батьків позивачки відбулися зміни обставин.

З 03.01.2017 року позивач почала надавати соціальні послуги інваліду 1 групи - її матері ОСОБА_4

03.07.2017 року позивачка звернулася до відповідача за призначенням щомісячної адресної допомоги, в якій просила її призначити, оскільки вона здійснює послуги з догляду за інвалідом 1 групи - ОСОБА_4 з 03.01.2017 року по 22.12.2017 року (а.с. 10).

На цей час позивачка зверталася із заявою від іншого складу сім'ї, а саме, сім'ї, яка вже складалася з неї та її матері - інваліда 1 групи ОСОБА_4

Листом від 10.07.2017 року № П-9/05/01/35 Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області в призначенні щомісячної адресної допомоги позивачу було відмовлено відповідно до п. 3 Порядку, оскільки особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається (а.с. 11).

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що 02.09.2014 р. був прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014 р., яким були визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі по тексту - Порядок № 509).

Згідно з п. 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі по тексту - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на час звернення позивача до УСЗН із заявою про призначення адресної допомоги ВПО, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у розмірах, визначених даним пунктом. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п. 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік ВПО. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

Слід звернути увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до абзацу 1 п. 7 вказаного Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно абзацу 3 п.3 вказаного Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Згідно абзацу 5 п.3 вказаного Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до абзацу 1 п.12 вказаного Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють. При цьому відповідно до абзацу 2 п.12 вказаного Порядку, виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Відповідно до ухвали Вищого Адміністративного суду України від 06.07.2017 року по справі №К/800/2381/17 з аналізу п.12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплати допомоги, яка була раніше призначена але її виплати була припинена із зазначених підстав.

Проте, колегія суддів, зауважує, що позивач зверталася до відповідача 03.07.2017 року із заявою не про поновлення призначеної допомоги, виплата якої була припинена, а про призначення адресної допомоги позивачу, так як вона доглядає за інвалідом І групи, а тому посилання відповідача на порушення п.п. 7, 12 Порядку є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів аналізуючи наведені нормативно-правові акти, дійшла висновку, що позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам із зазначенням змін, які відбулися у складі сім'ї, а саме із зазначенням того, що позивач доглядає за матір'ю інвалідом І групи, отже у позивача виникло право на призначення адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було неправильно застосовано норми чинного матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню повністю з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2018 по справі № 629/2965/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, яка виразилась в не призначенні та не виплаті ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - за серією та номером паспорту НОМЕР_1) щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплатити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - за серією та номером паспорту НОМЕР_1) щомісячну адресну допомогу, як особі, що переміщена з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (внутрішньо переміщеній особі), для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 06.04.2018.