Справа № 127/4323/18
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4323/18
Провадження № 2-а/127/73/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Гнасько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА №298891 від 18 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА №298891 від 18 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що вказаною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно з постановою позивач 18 лютого 2018 року об 11.54 в м. Вінниці по вул. Київській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху та під час перестроювання, не ввімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Зазначену постанову позивач вважає незаконною та необгрунтованою з наступних підстав. Так, 18 лютого 2018 року він рухався на вищезазначеному автомобілі зі швидкістю 50 км/год в крайній правій смузі дорожньої розмітки по вул. Київській в м. Вінниці. В крайній лівій смузі дорожньої розмітки рухався патрульний автомобіль працівників поліції зі швидкістю, приблизно, 40 км/год. Попереду його автомобіля рухався тролейбус, який здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту, в зв»язку з чим він увімкнув лівий показчик повороту і, оскільки автомобіль патрульних був на далекій відстані, він рухався повільно, здійснив об»їзд тролейбуса, увімкнувши правий покажчик повороту. Він повернувся у крайню праву смугу дорожньої розмітки, після чого одразу отримав команду від патрульного автомобіля прийняти в право і зупинитись, що він і зробив. Працівник поліції представився лейтенантом ОСОБА_2 та повідомив про порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Його заперечення інспектор вислухати не бажав, на його вимоги показати відеозапис інспектор промовчав. Відносно позивача інспектор склав постанову про притягнення його до адміністративної відповаідальності за порушення Правил дорожнього руху України. Однак, позивач вважає, що Правил дорожнього руху він не порушував, тому просить скасувати вищезазначену постанову як неправомірну.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в зв»язку з його довготривалим перебуванням за межами області, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ухвалою суду від 02 березня 2018 року дана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вищезазначеним позовом, призначено підготовче засідання на 07 березня 2018 року. Запропоновано відповідачу до 07 березня 2018 року через відділ прийому суду подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Згідно з ухвалою суду від 22 березня 2018 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду на 26 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу України про адміністративні постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з»ясувати, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об»єктивне та обгрунтовапне рішення з адміністративної справи.

Як вбачається із постанови серії ЕАА №298891 від 18 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, позивач 18 лютого 2018 року об 11.54 в м. Вінниці по вул. Київській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху та під час перестроювання, не ввімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 на обґрунтування своїх заперечень щодо позову надав суду доказ - відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який був оглянутий в судовому засіданні і з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху та під час перестроювання, не ввімкнув відповідний покажчик повороту. Отже, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він порушив п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 122, ст. 247, ст. 251, ст. 258, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА №298891 від 18 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: