Справа № 212/5682/16-а(2-а/212/173/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року справа № 212/5682/16-а(2-а/212/173/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Божко Л.А. Уханенка С.А. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі - рядового поліції Бабак Анатолія Васильовича на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2017 року (суддя Дехта Р.В.) ухвалену в місті Кривий Ріг у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі - рядового поліції Бабак Анатолія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі - рядового поліції Бабак Анатолія Васильовича в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача на місці зупинки транспортного засобу 22.09.2016 року за адресою 200 років Кривого Рогу напроти буд. №3;

- скасувати постанову Відповідача серії АР №065413 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2017 року адміністративний позов було задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №065413 від 22.09.2016 року винесену Відповідачем про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425.00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно Позивача за ч.2 ст.122 КУпАП.

Інспектор патрульної поліції роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі - рядового поліції Бабак Анатолія Васильовича, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що при винесенні оскаржуваної постанови Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством.

В судове засідання сторони не з'явились, тому відповідно до ст. 311 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.09.2015 року Відповідачем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 22.09.2016 року Позивач керуючи транспортним засобом здійснив перестроювання по смугах руху, при цьому не ввімкнувши показники світлового сигналу повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України.

На підставі вказаного, Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач здійснив перестроювання по смугах руху в стані крайньої необхідності, так як дорожнє покриття перебувало в незадовільному стані, та з метою усунення небезпеки, яка загрожувала власності, внаслідок чого ця небезпека не могла бути усунута іншими засобами і ця заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст..280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом на підтвердження скоєння Позивачем адміністративного правопорушення було надано відеозапис з бодікамери.

В свою чергу, як вбачається з наданого Відповідачем відеозапису, Позивач здійснив різке перестроювання по смугах руху з огляду на те, що дорожнє покриття перебувало в незадовільному стані, а саме були наявні вибоїни.

Тобто, перестроювання по смугах руху було обумовлено прагненням Позивача усунути небезпеку, яка загрожувала його майну.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст.17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

В свою чергу, відповідно до ст.18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що Позивач фактично діяв у стані крайньої необхідності, у зв'язку з чим, беручи до уваги, що вказана небезпека не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода, у вигляді порушення правил дорожнього руху є менш значною, ніж відвернена шкода, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, 321, 322, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі - рядового поліції Бабак Анатолія Васильовича - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ст.272 КАС України.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко