Справа № 2-а-91/11
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-91/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Якименко Л.Г.,

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зміну способу виконання рішення суду по справі № 2-а-91/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 22.12.2017 року звернулась до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі № 2-а-91/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни.

У заяві просить змінити спосіб виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.01.2011 року у справі 2-а-91/11, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіна на користь заявниці підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за період з 01.01.2009 року по 24.01.2011 року, з урахуванням вже виплачених сум за вказаний період на суму 4 633,03 гривень.

В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що боржником ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська по справі виконано рішення в частині здійснення нарахування у сумі 4 633,03 грн., проте в частині виплати суми боргу не виконано, у звязку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат.

Оскільки органи Казначейства на теперішній час не мають повноважень для зобовязання іншого органу вчинити певні дії та можливості прийняти до виконання виконавчий документ без зазначення про стягнення з державного органу конкретної суми коштів, а також приймаючи до уваги законодавчі зміни щодо порядку виконання судових рішень боржником, за якими є державний орган, до повноважень якого не відноситься виконання рішень зобовязального характеру, тому заявниця просила суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду по справі №2-а-91/11 від 24.01.2011 року шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її користь підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за період з 01.01.2009 року по 24.01.2011 року, з урахуванням вже виплачених сум за вказаний період на суму 4 633,03 гривень.

Представники заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяву підтримали у повному обсязі та просили задовольнити заявлені вимоги. Надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві про зміну способу виконання рішення.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, наданим відзивом зазначив, що відповідно до п.п. 4,-7 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 до повноважень Головного ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не входять призначення (здійснення перерахунку) та виплата пенсій громадянам, соціальний захист яких регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Головне управління відповідно до покладених на нього завдань за Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2: здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а також інших видів пенсій, включаючи призначення (перерахунок) і виплату пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Також зауважив, що оскільки виконання судових рішень врегульовано спеціальним Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якого, якщо боржником по рішенню суду про стягнення коштів є державний орган, виконання здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу за рахунок коштів, передбачених згідно з бюджетною програмою для забезпечення виконань рішень суду, тому вважав, що для погашення заборгованості перед заявницею за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.01.2011 року ОСОБА_1 необхідно звернутись до органів державної виконавчої служби в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав письмові пояснененя, в яких просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, додатково зазначивши, що ВП №31929505 завершене згідно з п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) з підстав «згідно виконавчого листа боржника від 30.05.2012 року ОСОБА_1 проведено порахунок пенсії за виконавчим документом в сумі 4633,0003 грн., виплата буде здійснена додатковими відомостями при надходженні грошових коштів на рахунки управління».

Вислухавши пояснення представників заявниці, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.01.2011 року, залишеною без змін відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2011 року, зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за період з 01.01.2009 року по 24.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період й до теперішнього часу рішення не виконано виконавчий документ повернуто заявниці на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2012 року ВП№31929505, виданою старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 (а.с. 84).

Відповідно до ст.14 КАС України рішення суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків державного органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За ст.20 Бюджетного Кодексу України, за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Порядок використання бюджетних коштів має містити, зокрема завдання головного розпорядника бюджетних коштів, розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (одержувачів бюджетних коштів), що забезпечують виконання бюджетної програми, з визначенням порядку звітування про її виконання (у тому числі щодо результативних показників) та заходів впливу у разі її невиконання;

Згідно зі ст.22 Бюджетного Кодексу України, розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України з визначенням їх головного розпорядника.

За ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Завданням Головного управління Пенсійного фонду України відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

У звязку із чим, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює призначення (перерахунок) і виплату пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та інше.

Відповідно до ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати його по суті.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України № 21-506а14 від 25.11.2014 року, який, згідно з ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при здійсненні судочинства, аналізуючи норми частини першої статті 263 КАСУ (діюча ст.378 КАС України), в системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, Верховний Суд України дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Верховний Суд України також вказав про те, що невиконання боржником судового зобов'язання в частині виплати через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС України (нині діюча ст.378 КАС України), не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Верховний Суд України також у постановах від 24 березня, 14 квітня 2015 року (№№21-85а15, 21-78а15 відповідно) дійшов такого правового висновку, що зміна на підставі статті 263 КАСУ(діюча ст.378 КАС України) способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАСУ (діюча ст.245 КАСУ) при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання відповідача здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

З постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.01.2011 року вбачається, що суд захистив порушене право позивачки, визнавши дії відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська неправомірними та зобов'язавши останнього здійснити перерахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за період з 01.01.2009 року по 24.01.2011 року, з урахуванням вже виплачених сум за вказаний період, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне стархування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Суд звертає увагу на те, що вимога заявниці про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача суми в розмірі 4 633,03 гривень фактично змінює рішення суду, в резолютивній частині якого не зазначено конкретної суми, яка підлягає стягненню з відповідача. Дане питання не може вирішуватися при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення ухвалою суду, оскільки вирішення цього питання порушує межі судового розгляду в ході даного провадження.

Таким чином, виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати нарахованої суми відповідного підвищення до пенсії, оскільки органи Пенсійного фонду України, що входять до системи органів виконавчої влади і забезпечують реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не є ані головним розпорядником бюджетних коштів, ані розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Погашення заборгованості проводиться Державною казначейською службою України в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів згідно із Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Також слід зазначити, що невиконання ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська судового зобов'язання в частині виплати підвищення до пенсії через брак коштів для виплати в розумінні частини першої ст.378 КАС України, не може бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення відповідно до поданої нею заяви, фактично змінить по суті рішення, оскільки буде змінено обраний спосіб захисту прав позивача, а тому суд відмовляє в задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст. 241-244, 248, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зміну способу виконання рішення суду по справі №2а-91/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: