Справа № 818/1478/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька

02 квітня 2018 р. Справа № 818/1478/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а:

09.10.2017 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» (подалі - ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ») звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача Головного управління ДФС у Сумській області (подалі - ГУ ДФС у Сумській області, контролюючий орган) № від 25.07.2017 року, яким контролюючим органом згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та абз. « 1» п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України (подалі - ПК України) на підставі акту № 1073/18-28-14-02/37052520/47 від 11.07.2017 року за встановлені порушення п.п. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 637895,00 грн., у тому числі: 510.316 грн - за податковим зобов'язанням, 127.579 грн - за штрафними санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відсутність реальності здійснення операцій з поставки товару відповідачем не доведена, а визначена лише на підставі «сукупності з'ясованих доказів». При цьому в Акті № 1073/18-28//14-02/37052520/47 від 11.07.2017 замість доказів наведено перелік із 4 (чотирьох) факторів, які дозволяють формувати доказову базу стосовно документально оформлених нереальних господарських операцій, але не один із факторів документально не підтверджено. У свою чергу, ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» надав до перевірки всі документі, які свідчать про здійснення операцій із купівлі пшениці 6 класу на Балівському елеваторі у ТОВ «КТЛ-ТРАНС».

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи про те, що перевіркою встановлено завищення підприємством показника відображених у рядку 10.1 Декларації Придбання на митній території України товарів, робі, послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 20% всього у сумі 510.316 грн по операціям з ТОВ «КТЛ-ТРАНС» за квітень 2016 року. За результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з ПДВ по податковим зобов'язанням та податковому кредиту в розрізі контрагентів у АІС «Податковий блок» квітень 2016 року встановлено розбіжності по взаємовідносинам з ТОВ «КТЛ-ТРАНС», які станом на початок перевірки не усунуті самостійно. У складських квитанціях на зерно не вказано відповідно до якої накладної (реєстру накладних) передано на зберігання від ТОВ «КТЛ-ТРАНС», тому перевіркою не підтверджено факт зберігання саме того зерна, що придбано у цього контрагента. ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» до перевірки не надано актів приймання-передачі пшениці 6 кл., що знаходилась на зберігання на зерновому складі ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД», а саме, відсутня передача права власності на «Товар», який передається від «Продавця» до «Покупця», тобто від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» до ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року (постанова у повному обсязі виготовлена 10.11.2017 року) адміністративний позов ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» задоволений.

Судове рішення вмотивовано висновком про те, що позивачем правильно сформовані показники податкової звітності, повно та своєчасно нараховані податки та збори, а висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «КТЛ-ТРАНС» ґрунтуються на припущеннях і зроблені без достатніх для того підстав. Всупереч наведеним доводам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірності винесення ним оскаржуваного рішення. Із урахуванням встановлених у справі обставин прийняте податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 25.07.2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 637895,00 грн підлягає визнанню протиправним і скасуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач ГУ ДФС у Сумській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з'ясуванню у повному обсязі обставин справи, що призвело до не правильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що за результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з ПДВ по податковим зобов'язанням та податковому кредиту в розрізі контрагенту АІС «Податковий блок» квітень 2016 року встановлено розбіжності по взаємовідносинам ТОВ «КТЛ-ТРАНС», які станом на початок перевірки не усунуті ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» самостійно. Вказує, що перевіркою господарських відносин щодо дослідження їх реальності здійснення та повноти відображення в бухгалтерському обліку ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» по операціям придбання товару від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» за квітень 2016 року встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних операцій. Податковий кредит щодо придбання у ТОВ «КТЛ-ТРАНС» пшениці 6 класу у квітні 2016 року за результатами сукупності з'ясованих доказів перевіркою не підтверджено. Перевіркою доведено, що ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» допущено порушення пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (Далі - ПК України), а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 510316,00 грн. за квітень 2016 року по операціям з ТОВ «КТЛ-ТРАНС».

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст. 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (подалі - Закон № 996-XIV),.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, тобто первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (подалі - ПК України).

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом установлено, що фахівцями контролюючого органу, на підставі направлень 19.06.2017 року №№ 1179/14-02, 1178/14-02, 1180/14-02, 1181/14-02, виданих ГУ ДФС у Сумській області, відповідно до п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.2 ст. 77 ПК України проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ».

За результатами перевірки складено акт від 11.07.2017 року № 1073/18-28/14-02/37052520/47 «Про результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року» /а.с. 7-30/.

Згідно висновків акта перевірки встановлено, окрім іншого, наступне порушення:

- пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 510316,00 грн., у тому числі: квітень 2016 року в сумі 345357,00 грн., травень 2016 року в сумі 156161,00 грн., червень 2016 року в сумі 4490,00 грн., липень 2016 року в сумі 4308,00 грн.

Означених висновків перевіряючи дійшли з огляду на те, що за результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з ПДВ по податковим зобов'язанням та податковому кредиту в розрізі контрагентів у АІС «Податковий блок» квітень 2016 року встановлено розбіжності по взаємовідносинам з ТОВ «КТЛ-ТРАНС», які станом на початок перевірки не усунуті ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» самостійно.

З наданих до матеріалів перевірки ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» складських документів на підтвердження зберігання зерна на елеваторі, не вказано відповідно до якої накладної (реєстру накладних) передано зерно на зберігання ТОВ «КТЛ-ТРАНС».

Суму податку на додану вартість за квітень 2016 року за податковими накладними у сумі 510316,00 грн. включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, та відповідає даним декларації з податку на додану вартість (від 18.05.2016 року № ) за квітень 2016 року.

ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» до перевірки не надано актів приймання-передачі пшениці 6 класу, що знаходилась на зберіганні зерновому складі ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД», а саме відсутня передача права власності на «Товар», який передається від «Продавця» до «Покупця», а саме від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» до ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ».

Перевіркою господарських відносин щодо дослідження їх реальності здійснення та повноти відображення в бухгалтерському обліку ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» по операціям придбання товару від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» за квітень 2016 року встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних операцій.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.07.2017 року № /а.с. 31/.

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Також за ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 24 ст. 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» складські документи на зерно це - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Згідно з п. 1 Порядку випуску бланків складських документів на зерно, їх передачі та продажу зерновим складам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 510 від 11.04.2003 року (подалі - Постанова № 510), підставою для видачі складських документів на зерно (далі - складські документи) є прийняття зерна зерновим складом на зберігання.

Наказом Міністерства аграрної політики України N 198 від 27.06.2003 року затверджено Положення про обіг складських документів на зерно (далі - Положення).

Згідно п. 1.1. Положення складськими документами на зерно є: складська квитанція, просте та подвійне складські свідоцтва.

Пункт 1.7. Положення визначає, що зерновий склад на бажання поклажодавця зобов'язаний видати йому один із складських документів на зерно. При оформленні партії зерна складська квитанція виписується в обов'язковому порядку як первинний документ, що засвідчує кількість та якість прийнятого складом зерна.

Відповідно до п. п. 1.19., 1.20. Положення після заповнення реквізитів складського документа на зерно, реєстрації його у Реєстрі складських документів на зерно з присвоєнням порядкового номера, один примірник оригіналу заповненого бланка складського документа передається поклажодавцеві або вповноваженій ним особі, а другий залишається на складі. Поклажодавець чи вповноважена ним особа на підтвердження отримання складського документа ставить власний підпис у Реєстрі складських документів на зерно, що ведеться зерновим складом.

Згідно п. п. 2.1. п. 2 розділу V Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України № 661 від 13.10.2008 року, що була чинною на час вчинення господарської операції) переоформлення зерна від одного власника іншому проводиться в їх присутності або в присутності уповноважених ними осіб згідно з заявою власника про переоформлення. Підрозділом 2 глави 5 цієї Інструкції передбачено, що переоформлення зерна від одного власника іншому проводиться в їх присутності або в присутності уповноважених ними осіб згідно з заявою власника про переоформлення. У заяві вказуються культура, клас, обсяг переоформлення, реквізити нового власника. При переоформленні зерна ВТЛ зернового складу надає бухгалтерії аналізну картку з відміткою "переоформлення". Якість зерна визначається на дату переоформлення і відповідає якості, що склалася в партії на момент переоформлення та зареєстрована в журналі форми N ЗХС-49 «переоформлення». Відповідно до п. 2.4. підрозділу 2 глави 5 Інструкції до заяви додаються складські документи і доручення, видається наказ керівника зернового складу (форма N 16), складається акт приймання-передавання зерна, який підписується в тристоронньому порядку (перший власник зерна, новий власник зерна і керівник зернового складу).

З матеріалів справи убачається, що між ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» та TOB «КТЛ-ТРАНС» укладено договір поставки від 03.03.2016 року № 030316-1, за умовами якого ТОВ «КТЛ-ТРАНС» зобов'язується поставити та передати, а ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» оплатити та прийняти сільськогосподарську продукцію врожаю 2015 року (надалі Товар). Товар згідно з цим договором поставляється партіями. Умови поставки кожної окремої партії Товару зазначаються у специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору /а.с. 40-42/.

Згідно з п. 6 вказаного Договору разом с Товаром постачальник зобов'язується передати наступні документи: - оригінал складського документу (складська квитанція, та/або складське свідоцтво) на Товар, що оформлений на ім'я Покупця, за умови, якщо Товар поставляється на елеваторі; - оригінал картки аналізу зерна, що видана елеватором; - оригінал видаткової накладної.

До означеного договору складені специфікації:

- № 2 від 05.04.2016 року на 365,902 т пшениці 6 класу, на загальну суму 1445312,90 грн, у т.ч. ПДВ 240885,48 грн. /а.с. 43/;

- № 3 від 11.04.2016 року на 233,539 т пшениці 6 класу, на загальну суму 922479,98 грн, у т.ч. ПДВ 153746,66 грн. /а.с. 44/;

№ 4 від 14.04.2016 року на 175,722 т пшениці 6 класу, на загальну суму 694101,90 грн, у т.ч. ПДВ 115683,65 грн. /а.с. 45/.

Умови поставки згідно специфікацій EXW ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» (Балівський елеватор). Регіон походження Товару Дніпропетровська область.

Від постачальника ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» отримані наступні податкові накладні: № 75 від 05.04.2016 року на загальну суму 1445312,90 грн., у т.ч. ПДВ 240885,48 грн. /а.с. 56/, № 204 від 11.04.2016 року на загальну суму 922479,05 грн., у т.ч. ПДВ 153746,51 грн. /а.с. 57/, № 296 від 14.04.2016 року на загальну суму 347050,90 грн., у т.ч. ПДВ 57841,82 грн. /а.с. 58/, а також видаткові накладні: - № 75 від 05.04.2016 року на 365,902 т пшениці 6 класу, на загальну суму 1445312,90 грн., у т.ч. ПДВ 240885,48 грн. /а.с. 46/, № 204 від 11.04.2016 року на 233,539 т пшениці 6 класу, на загальну суму 922479,05 грн., у т.ч. ПДВ 153746,51 грн. /а.с. 48/, № 296 від 14.04.2016 року на 175,722 т пшениці 6 класу, на загальну суму 694101,90 грн., у т.ч. ПДВ 115683,65 грн. /а.с. 50/.

Для приймання зерновим складом зерна на зберігання між ним і поклажодавцем має бути укладений договір складського зберігання (типову форму договору складського зберігання затверджено Постановою № 510).

30.03.2016 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» укладений договір № 211 про виконання послуг з приймання, сушки, зберігання та відпуску зернових, олійних культур та зерна кукурудзи /153-155/.

Складська квитанція - це номерний складський документ загальнодержавного зразка, який видається зерновим складом, що бере на себе зобов'язання щодо зберігання товару визначеної кількості та якості протягом певного часу, та видачі його поклажодавцю. Складська квитанція підтверджує укладення договору зберігання, кількісні та якісні характеристики прийнятого товару.

Як убачається із складських квитанцій на зерно, що видані ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» (Балівський елеватор) ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ»: № 13602 від 05.04.2016 року, серія АЦ № 370082 на 365,902 т пшениці 6 класу /а.с. 47/, № 13640 від 11.04.2016 року, серія АЦ № 370120 на 233,539 т пшениці 6 класу /а.с. 49/, № 13696 від 14.04.2016 року, серія АЦ № 370176 на 175,722 т пшениці 6 класу /а.с. 51/, відповідно до умов договору складського зберігання від 30.03.2016 року № 211 ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» прийняла на зберігання (переоформлення від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» (39741995). Відпуск по фактичній якості) вищеозначену пшеницю.

Оплата за отриманий товар проведена ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» платіжними дорученнями: № 546 від 07.04.2016 року на суму 500000,00 грн., у т.ч. ПДВ 83333,33 грн.; № 563 від 11.04.2016 року на суму 600000,00 грн., у т.ч. ПДВ 100000,00 грн.; № 570 від 12.04.2016 року на суму 345312,90 грн., у т.ч. ПДВ 57552,15 грн.; № 573 від 12.04.2016 року на суму 120000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20413,17 грн.; № 572 від 12.04.2016 року на суму 122479,05 грн., у т.ч. ПДВ 20 13,17 грн.; № 574 від 13.04.2016 року на суму 680000,00 грн., у т.ч. ПДВ 113333,33 грн.; № 640 від 26.04.2016 року на суму 294101,90 грн., у т.ч. ПДВ 66666,67 грн.; № 636 від 26.04.2016 року на суму 400000,00 грн., у т.ч. ПДВ 66666,67 грн. /а.с. 52-55/.

Відповідно до Постанови № 510 передача (продаж) товару, що зберігається за складською квитанцією, може бути здійснена без фізичного переміщення товару, за заявою поклажодавця товарному складу та видачею складом набувачу товару нової складської квитанції і погашення попередньої.

Судом установлено, що 22.01.2016 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОІМПОРТ ЛТД» договір поставки № 22-01-1, відповідно до якого позивач реалізував пшеницю 6 класу, яка отримана від ТОВ «КТЛ-ТРАНС» на адресу ТОВ «Торговий дім «Агроімпорт ЛТД» у кількості 775,163 т на загальну суму 3121837,96 грн., у т.ч. ПДВ - 520306,32 грн. /а.с. 59-67/.

В матеріалах справи наявні складські квитанції на зерно: серія АЦ 370083 № 13603 від 05.04.2016 року (а.с. 65) та серії АЦ № 370121 № 13641 від 11.04.2016 року (а.с. 67 обор), що видані ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОІМПОРТ ЛТД», відповідно до яких на підставі договору складського зберігання від 11.03.2016 року № 208 ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» прийняла на зберігання (переоформлення від ТОВ ««ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ»» (37052520). Відпуск по фактичній якості) вищеозначену пшеницю.

Відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (послуг) № Б-00000308 від 11.04.2016 року (а.с. 157) та № Б-00000323 від 15.04.2016 року (а.с. 158) на підставі договору № 211 від 30.03.2016 року ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» від ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД» прийняті послуги по переоформленню пшениці.

Зміни в активах та зобов'язаннях ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» підтверджують оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 за період з 01.04.2016 року по 15.04.2016 року /а.с. 87/.

Доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Сумській області щодо розбіжностей у податкових зобов'язаннях позивача і ТОВ «КТЛ-ТРАНС», перевірка якого податковим органом не проводилася, як на обставини, що спростовують факт здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Зазначене узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в Рішенні від 22 січня 2009 року у справі «Булвес проти Болгарії», в якому Суд зазначив, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ, і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Також, колегія суддів зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом не піддавався сумніву факт продажу у квітні 2016 року ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» пшениці 6 класу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОІМПОРТ ЛТД», з оглядку на те, що означеними суб'єктами господарювання та Зерновим складом (ТОВ «КОМПАНІЯ «ГРЕЙНФІЛД») також не укладався трьохсторонній акт приймання-передачі. Факт відпуску пшениці по фактичній якості від ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» на адресу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОІМПОРТ ЛТД» оформлений складськими квитанціями (а.с. 65, 67 обор). Питання зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток платника податків ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» за цією господарською операцією відповідачем не розглядалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8).

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ГУ ДФС у Сумській області та скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення < > суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Постанова у повному обсязі складена і підписана 11 квітня 2018 року.