Справа № 522/11261/17
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/692/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондар В.Я.;

за участі секретарі Грищук В.О.;

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 та Інспектора роти № 3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3, за участю 3-ї особи Управління патрульної поліції у м. Одесі ДПП на незаконні дії працівників УПП у м. Одесі та на постанову серії АР № 838956 по справі про адміністративне правопорушення від 12 червня 2017 року.

ВСТАНОВИВ:

До суду 20 червня 2017 року звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2, та Інспектора роти № 3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дії Інспектора ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови АР № 838956 по справі про адміністративне правопорушення від 12 червня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та її скасування з закриттям справи за відсутності складу адміністративного правопорушення, та визнання протиправними дії Інспектора роти № 3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання акту від 09 червня 2017 без номеру у довільній формі та евакуації 09 червня 2017 належного йому на праві приватної власності автомобілю НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 червня 2017 року він рухався за кермом автомобілю НОМЕР_1. На перехресті вулиць Ланжеронівській та Гаванна у нього виникла раптова біль у голові, серці, ознаки запаморочення і скорої втрати свідомості. З метою запобігання скоєння шкоди собі та іншим учасникам руху, він зупинився на напрямному острівцю. За допомогою гр. ОСОБА_4 він залишив транспортний засіб та пішов до найближчої лавочки при вході до «Міськсаду». Прийнявши ліки та дочекавшись покращення самопочуття позивач повернувся, але йог автомобіль був відсутній. За повідомленням очевидців, його транспортний засіб був евакуйований співробітниками патрульної поліції.

12 червня 2017 року у приміщенні Управління патрульної поліції відповідач ОСОБА_5 вручив йому копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу без номеру від 09 червня 2017 року, складеного інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП у м. Одесі ОСОБА_3 та копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає що винних дій не вчиняв, оскільки діяв в межах крайньої необхідності. Окрім того належний йому транспортний засіб не створював перешкод руху іншим учасникам дорожнього руху. На підставі наведеного позивач вважає дії інспектора Управління патрульно поліції ОСОБА_3 щодо складання акту від 09.06.2017 та евакуацію, належного йому автомобілю НОМЕР_1 протиправними. Крім того позивач вважає протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_5 щодо винесення постанов АР № 838956 по справі про адміністративне правопорушення від 12 червня 2017 року. На підставі чого просить скасувати вказану постанову, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У запереченнях проти позову, представник УПП у м. Одесі Ю.О. ОСОБА_6 просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю. Так як позивач здійснив стоянку транспортного засобу LEXUS GX 470 державний номер НОМЕР_2 з порушенням п. 15.10 Правил дорожнього руху, на перехресті з круговим рухом у крайній лівій смузі. Суттєво перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту та створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Справа перебувала у провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б.

У звязку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси № 619/18 від 08 лютого 2018 року вказана адміністративна справа передана судді Бондар В.Я. для розгляду по суті.

Ухвалою від 12 лютого 2018 року про прийняття у провадження - призначене судове засідання на 15 годину 00 хвилин 21 лютого 2018 року.

У судове засідання 21.02.2018 року зявися позивач, заявив клопотання про виклик свідка та надання можливості представити додаткові докази. Клопотання судом було задоволено. Розгляд справи відкладено до 12 години 15 хвилин 27 лютого 2018 року.

У судовому засіданні 27 лютого 2018 року за клопотання позивача було залучено додаткові докази та допитано свідка ОСОБА_4 Судом було задоволено клопотання представника 3-ї особи ОСОБА_6 про виклик та допит свідків. Розгляд справи призначено на 12 годину 00 хвилин 06 березня 2018 року.

05 березня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні 06 березня 2018 року заяву адвоката ОСОБА_8 було задоволено. Наступне судове засідання призначено на 09 годину 30 хвилин 15 березня 2018 року.

У судовому засіданні 15 березня 2018 року було досліджено письмові докази. З метою надання учасникам справи можливості підготуватись до підсумкових пояснень, наступне судове засідання призначено на 09 годину 30 хвилин 20 березня 2018 року.

У судове засідання 20 березня 2018 року зявились позивач та його представник адвокат ОСОБА_7, відповідачі та представник 3-ї особи Управління патрульної поліції ДПП не зявились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом 09 червня 2017 року інспектором 3 роти 3 батальйону УПП у м. Одеса В.Б. ОСОБА_3 було складено ОСОБА_9 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. У відповідності до якого інспектором Дачевим В.Б. у присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу LEXUS GX 470 державний номер НОМЕР_2 шляхом доставлення для зберігання на спеціальну стоянку.

На підстав вказаного акту у відношенні позивача інспектором ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 838956, з фабули якої вбачається, що 09 червня 2017 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Одеса, вул. Ланжеронівська здійснив зупинку та стоянку на перехресті, чим суттєво заважав руху іншим учасникам дорожнього руху, у звязку із чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Позивач є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи (загальне захворювання).

Позивач протягом 2005 по 2017 роки хворів та неодноразово стаціонарно лікувався на ряд гострих та хронічних хвороб, зокрема: гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (дві госпіталізації у 2005 році), гіпертонічна хвороба 3 ступеню, дисциркуляторна гіпертензівна енцефалопатія 2-3 ступеню у стані декомпенсації, судомний синдром та напади джексонівської епілепсії, менінгіома ольфакторної ямки (операція з видалення у державі Ізраїль у 2012 році).

Крім того, як пояснив свідок ОСОБА_4О, що 09 червня 2017 року у вечірній час він в якості пасажира рухався на автомобілі НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_1 по вулиці Ланжеронівській у м. Одесі. Не доїхавши до перехрестя з вулицею Гаванною, раптово під час руху у водія виникли ознаки запаморочення і втрати свідомості, біль у голові, серці. З метою запобіганню скоєння шкоди пішоходам та іншим учасникам руху, та з урахуванням наявності на перехресті зазначених вулиць вільного місця лише на напрямному острівцю, виділеного лінією горизонтальної розмітки, водій ОСОБА_1, з додержанням вимог Правил дорожнього руху, ст. 19 КУпАП, знизив швидкість, включив аварійну сигналізацію та упевнившись, що на острівці є вільне місце, здійснив аварійну (вимушену) зупинку автомобіля, при цьому розташував його у спосіб, який жодним чином не перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту, та нічим не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Свідок ОСОБА_4 допоміг водію ОСОБА_1 вийти із автомобіля, закрив автомобіль шляхом постановки його на сигналізацію, провів до найближчої лавочки у «Міськсаду».

12 червня 2017 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою до Багатопрофільного медичного центру ОНМУ.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та нормами Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є дії відповідачів та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючі наведене суд не погоджується з доводами позивача щодо необхідності складання інспектором поліції протоколу при розгляді даного правопорушення, оскільки на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Як вбачається з оскаржуємої постанови, позивач перетнув горизонтальну суцільну дорожню лінію розмітки 1.1., здійснивши заїзд на напрямний острівець, чим порушив вимоги пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху України.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі за текстом - ПДР) - стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п.15.10 ПДР, стоянка забороняється, зокрема, а) у місцях де заборонена зупинка, д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

На підставі п. 15.9 (д) ПДР зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Проїжджа частина дороги на якій знаходився автомобіль позивача має дві полоси для руху в одному напрямку, а також напрямний острівець, який розподіляє напрямки руху транспортних потоків на даній ділянці дороги. Вказані обставини позивач не заперечував в судовому засіданні, проте наполягав, що в даному місці стоянка транспортних засобів не заборонена.

Відповідно до п. 34 ПДР - горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема, дорожня розмітка позначена 1.16.1. - позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків; розмітка 1.1 - це вузька суцільна лінія, яка, в тому числі, поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах.

Згідно із п. 1.10 , розділювальна смуга - виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 і 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач 09 липня 2017 року, о 22 годині 30 хвилин, як водій транспортного засобу автомобілю НОМЕР_1, здійснив стоянку вказаного транспортного засобу безпосередньо біля розділювальної смуги напрямного острівця, на перехресті вулиць Ланжеронівська та Гавання, тобто фактично здійснив стоянку на проїжджій частині дороги, перетнув горизонтальну суцільну дорожню лінію розмітки 1.1., здійснивши заїзд на напрямний острівець, чим порушив вимоги пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (ст. 18 КУпАП).

Як було встановлено судом, та підтверджено свідком ОСОБА_4О, 09 червня 2017 року на перехресті вулиць Ланжеронівська та Гавання у ОСОБА_1, який був за кермом автомобілю НОМЕР_1, раптово під час руху виникли ознаки запаморочення і втрати свідомості, біль у голові, серці. З метою запобіганню скоєння шкоди пішоходам та іншим учасникам руху, та з урахуванням наявності на перехресті зазначених вулиць вільного місця лише на напрямному острівцю, виділеного лінією горизонтальної розмітки, водій ОСОБА_1, з додержанням вимог Правил дорожнього руху, ст. 19 КУпАП, знизив швидкість, включив аварійну сигналізацію та упевнившись, що на острівці є вільне місце, здійснив аварійну (вимушену) зупинку автомобіля, при цьому розташував його у спосіб, який жодним чином не перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту, та нічим не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, а тому не міг бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

При винесені постанови АР № 838956 по справі про адміністративне правопорушення від 12 червня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП відповідач ОСОБА_2 не врахував наведені вище обставини, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

У відповідності до п. 1 Розділу 12 Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі «Інструкція»), затверджену Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року тимчасове затримання транспортного засобу поліцейськими проводиться у випадках, передбачених ст. 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається КМ України. Постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1102 затверджено Порядок «Тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» (далі «Порядок»). Цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених ст. 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції. Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

Але як вбачається з ОСОБА_9 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.06.2017 року в ньому не зазначено номер телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора.

Крім того показаннями свідка ОСОБА_4 спростовується обставина, зазначена в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.06.2017 року, що автомобіль НОМЕР_3 створював перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці дорожнього руху. Так свідок ОСОБА_4 пояснив, що водій ОСОБА_1 , незважаючи на аварійну (вимушену) зупинку автомобіля, розташував його на напрямному острівцю, та у спосіб який жодним чином не перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту, не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а відтак у поліції не було підстав щодо евакуації автомобілю НОМЕР_1, який належить позивачу.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_9 Оскільки у поясненнях не зазначено час та місце їх відібрання. Не зазначено точна адреса проживання вказаних осіб, що в цілому не дає змоги ідентифікувати цих осіб. Крім того, в тексті пояснень ОСОБА_9 не вказано на якому саме перехресті стояв автомобіль НОМЕР_1. Зазначеній особі не розяснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, про що свідчить відсутність її підпису у відповідній графі бланку пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ст.ст. 227-228, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 250, 268-272, 286, 294 КАС України, ст.ст. 9, 23, 30, 33, ч. 3 ст. 122, ст.ст. 222, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови АР № 838956 від 12 червня 2014 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн .

Скасувати постанову АР № 838956 від 12 червня 2014 року Інспектора ВРД Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Визнати протиправними дії Інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 червня 2017 року та евакуації належного ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.03.2018 року.

Суддя: Бондар В.Я.

20.03.18