Справа № 760/13768/17
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/725/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі судді Лазаренко В.В., розглянув в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2017 позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.06.2017 року вих. № 32318/07 у проведенні перерахунку її пенсії;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 80% відповідно до довідки від 24.05.2017 року вих. № 26-17-27/112, виданої Північним офісом Державної аудиторської служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України з 23.11.2006, як особа, якій призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Розмір призначеної їй пенсії складає 80% від суми заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було встановлено, що у межах видатків по оплаті праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, пов'язаних із індексацією надбавок, доплат та премій, підвищуються на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів та службовців з 01.12.2015.

На її звернення Північний офіс Державної аудиторської служби України надав довідку від 24.05.2017 вих. № 26-17-27/112 про заробітну плату за посадою головного контролера-ревізора станом на 01.12.2015, яку вона обіймала на час призначення пенсії.

06.06.2017 вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком в зв'язку із підвищенням на 25 % посадових окладів керівних працівників, спеціалістів та службовців з 01.12.2015 року згідно постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013.

09.06.2017 Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві їй було надано відповідь вих. № 32318/07, якою відмовлено у перерахунку пенсії.

Відмову відповідача у перерахунку пенсії вона вважає протиправною, оскільки згідно її позиції вона суперечить законодавству.

Вважає, що відповідач відмовивши в перерахунку її пенсії порушив її законні права та інтереси.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.08.2017 у справі відкрито скорочене провадження за правилами КАС України, які діяли до набрання чинності редакцією кодексу від 15.12.2017.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України копія ухвали про відкриття провадження направлена відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів.

08.11.2017 до суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній вказує, зокрема на те, що відмова позивачу у перерахунку пенсії державного службовця є законною, оскільки передбачені законодавством підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 розділу VII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КАС України в редакції від 15.12.2017 установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням п.п. 10 п. 1 розділу VII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КАС України, положень ст.ст. 257, 262, 263 КАС України дана справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 23.11.2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, призначену Протоколом № 10859 від 14.11.2008 року.

На час виходу на пенсію ОСОБА_1 обіймала посаду головного контролера-ревізора Державної аудиторської служби України.

Як убачається з довідки Північний офіс Державної аудиторської служби України від 24.05.2017 року вих. № 26-17-27/112, станом на 01.12.2015 посадовий оклад за відповідною посадою працюючого державного службовця підвищено з 01.12.2015 року згідно постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013.

У зв'язку з підвищенням оплати праці державних службовців, позивач звернулася до відповідача із заявою від 06.06.2016 про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 32318/07 від 09.06.2017 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії та роз'яснено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (розділ ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213). У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, скасовано, зокрема, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду з позовом.

Суд вважає, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача є правомірним, а доводи позивача про його протиправність необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII на час призначення пенсії позивачу, визначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Приписи ст. 37-1 Закону в редакції, яка була чинна на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, визначали, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Також, у зв'язку із прийняттям вказаної постанови пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Суд погоджується з твердженням позивача, що згідно положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» приписано міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Тобто, особа, якій було призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу» 16.12.1993 року №3723-ХІІ, мала право на її перерахунок на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV втратив чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

При цьому, приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, а також положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців з 01.12.2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, оскільки нею були визначені розміри посадових окладів на виконання вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року.

Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як убачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому матеріали справи дають підстави для висновку, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку вона отримувала до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 241, 242, 246, КАС України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Лазаренко