Справа № 824/635/17-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/635/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:

Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

29 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Гроссу Д.М.,

представника відповідача: Нараєвський С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року (повний текст постанови складено 15 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_6 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування наказу начальника ГУНП в Чернівецькій області від 02.06.2017 р. №263 "Про покарання", що визначений підставою для звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_6 в наказі начальника ГУНП в Чернівецькій області "По особовому складу" від 29.06.2017 р. №98 о/с; визнання протиправним і скасування наказу начальника ГУНП в Чернівецькій області "По особовому складу" від 29.06.2017 р. №98 о/с, в частині звільнення зі служби в поліції; поновлення його на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Чернівецьким окружним адміністративним судом постановою від 08 грудня 2017 року позов задоволено. Судове рішення мотивоване тим, що обставини, які стали підставою для накладення на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення та його звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення в порядку дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що службовим розслідуванням підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який є несумісним з проходженням служби в органах поліції, що суперечить змісту Дисциплінарного статуту та Присяги працівника поліції. Судом першої інстанції без належного обґрунтування не взято до уваги покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказував, що позивача було звільнено незаконно, оскільки висновки службового розслідування на підставі, яких видано оскаржувані накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення спростовуються постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.07.2017 р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно позивача, закрито, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ з 31.01.2013 р. по 04.11.2015 р., а з 07.11.2015 р. прийнятий на службу в поліцію, звільнений з якої 01.07.2017 р.

З 01.12.2016 р. по 01.07.2017 р. позивач проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, в званні сержант поліції.

31.05.2017 р. о 21:50 год. інспектором з дорожнього нагляду Сокирянського відділення поліції Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Мазураком В.І. складено протокол серії БР № 279979 про те, що громадянин ОСОБА_6 31.05.2017 р. о 20:50 год. в м. Сокирянах, по вул. Белінського, керував службовим автомобілем ВАЗ 2115 номерний знак 04-85 (на синьому фоні) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01.06.2017 р. ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 529 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким призначено службове розслідування по факту керування 31.05.2017 р. позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голови комісії - полковника поліції Горбан М.К., заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області - начальника відділу ІОС; членів комісії: підполковника поліції Бешлей О.В., старшого оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України; капітана поліції Ткаченко В.О., інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області.

Створеною комісією 02.06.2017 р. за результатами проведеного службового розслідування складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Чернівецькій області 02.06.2017 р., згідно якого, 31.05.2017 р. групою з числа поліцейських відділу ІОС УКЗ та ВЗДБР Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУН в Чернівецькій області, задокументовано факт керування поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержантом поліції ОСОБА_6 службовим автомобілем марки "ВАЗ- 21115" д. н. з. 04-85 (на синьому фоні) з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Від проходження медичного огляду ОСОБА_6 у приміщенні Сокирянської ЦРЛ в присутності лікаря Вережан М.В. відмовився, у зв`язку з чим поліцейським ВЗБДР Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Службовим розслідуванням також встановлено, що згідно рапорту старшого інспектора-чергового Сокирянського відділення КВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_8 31.05.2017 р. о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 заступив на добове чергування в Сокирянське ВП у якості водія СОГ. О 15 год. 00 хв ОСОБА_6, разом із СОГ виїхав на виклик (ЄО №1395) звідки останні повернулися о 17 год. 30 хв. Приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 вийшов на територію Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області для проведення огляду і виявив відсутність службового автомобіля марки ВАЗ 21115 д.н.з. 04-85 та водія - ОСОБА_6 Зателефонував йому на мобільний телефон, однак ОСОБА_6 не відповідав. Через деякий час до Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області під'їхав вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 Підійшовши до останнього ОСОБА_8 відчув різкий запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_6, про що повідомив відповідальній особі Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9

Враховуючи вищенаведене комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновків про те, що 31.05.2017 р. будучи поліцейським заступив на добове чергування у складі основної слідчо-оперативної групи, усвідомлюючи, що він зобов`язаний бути на своєму робочому місці, замість цього переслідуючи свої власні інтереси, не маючи при цьому правових підстав, самовільно, без дозволу керівництва відділу поліції, нікого про це не повідомивши, на службовому автомобілі марки ВАЗ 21115, дорожній номерний знак 04-85 (на синьому фоні) залишив місце несення служби, чим порушив вимоги п. 6.13, п. 6.14 Інструкції №940.

Крім цього, дії позивача свідчать про порушення ним вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, вимог п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, професійної та службової етики, а тому позивач підлягав притягненню до дисциплінарної відповідальності та запропоновано звільнити зі служби в поліції. У висновку також зазначено, що обставинами, які обтяжують ступінь дисциплінарного проступку є умисні дії порушника та вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом'якшують відповідальність не встановлено.

02.06.2017 р. ГУНП в Чернівецькій області видано наказ №263 "Про покарання", яким наказано, в т.ч., за грубе порушення службової дисципліни поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_6 звільнити зі служби в поліції.

29.06.2017 р. наказом ГУНП в Чернівецькій області №98 о/с "По особовому складу", відповідно до ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) сержанта поліції ОСОБА_6 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 01.07.2017 р. (з вказаним наказом позивач ознайомився 01.08.2017 р., що підтверджується відміткою про ознайомлення та підписом позивача в наказі).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (с. 19 Закону № 580-VIII).

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 -VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 р. №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Вимогами ст. 7 вищевказаного Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за №541/23073 (далі - Інструкція ).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (п. 5.4. Інструкції).

Положеннями п. 8.3 Інструкції встановлено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Поряд з цим, проаналізувавши наведені вище норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, варто зазначити, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. А такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Водночас при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

З матеріалів справи видно, що під час проведення службового розслідування відповідач дійшов до висновку про порушення позивачем вимог п. 6.13 та п. 6.14 розділу 6 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та ст. ст. 1, 5 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, внаслідок того, що позивач в робочий час самовільно без дозволу керівництва, нікого не повідомивши, на службовому автомобілі залишив місце несення служби. Також, відповідач вказував як обставину, що обтяжує ступінь дисциплінарного проступку позивача умисні дії порушника та вчинення проступку в стані алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно встановлено передчасність та необґрунтованість висновків службового розслідування, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ (поліції) з 31.01.2013 р., на займаній посаді з 01.12.2016 р. та за цей час заохочувався 1 раз, притягувався до дисциплінарної відповідальності 4 рази (1 діюче - догана, оголошена наказом ГУНП в Чернівецькій області від 07.03.2017 р. № 77).

Як зазначалося вище, ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарному стягненню у вигляді звільнення з посади можуть передувати такі дисциплінарні стягнення як, усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність.

Відповідно до ч. 10 та 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно п. 6.13 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2012 р. № 940, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.01.2013 р. за № 54/22586 (далі - Інструкція) під час чергування працівники міліції, які входять до складу основної та додаткової СОГ, повинні перебувати у своїх службових кабінетах. Якщо кабінети розміщені на значній відстані від адмінбудівлі, де розташована чергова частина, - в кімнаті СОГ, а де вони відсутні, - в приміщеннях чергової частини. З урахуванням наявної штатної чисельності допускається перебування працівників експертних підрозділів, які входять до складу СОГ, у робочий час - у своїх службових кабінетах, у неробочий час - за місцем проживання. Наказом начальника ОВС визначається порядок організації прибуття працівника експертного підрозділу до місця вчинення правопорушення в неробочий час.

Пунктом 6.14 Інструкції встановлено, що члени СОГ (основної та додаткових) можуть відлучатися з місць постійного перебування лише з дозволу чергового: для вживання їжі (у межах адмінбудинку ОВС), на місця вчинення кримінальних правопорушень, до кімнати розгляду обставин з доставленими особами тощо. Членам СОГ забороняється відлучатися з місця постійного перебування для виконання службових завдань, не пов'язаних з діяльністю СОГ.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до графіку чергувань слідчо-оперативних груп Сокирянського ВП за травень 2017 р. позивач мав заступити у наряд 30.05.2017 р.

Відповідно до папки рапортів на заміну в чергуванні членами СОГ та добового наряду Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, позивачем складено рапорт на ім`я начальника про надання дозволу на заміну в чергуванні з 09 год 00 хв. 31.05.2017 р. до 01.06.2017 р. у зв`язку із службовою необхідністю.

Відповідно до запису у книзі нарядів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, позивач заступив у наряд 08 год. 46 хв. 31.05.2017 р. та отримав зброю, яку здав у той же день 21 год. 30 хв.

Відповідно до записів у журналах обліку інструктажів водіїв Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області № 495 та обліку виїздів і повернень транспортних засобів № 497, 31.05.2017 р. о 8 год 30 хв. позивач пройшов інструктаж водія і за ним було закріплено службовий автомобіль ВАЗ 2115 з номерним знаком 0485 .

Відповідно до журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю №524, позивач пройшов інструктаж і заступив на чергування у Сокирянському ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

31.05.2017 р. старшим інспектором черговим Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майором поліції ОСОБА_8 рапортом повідомлено начальника Сокирянського відділення поліції, що біля 20:00 год під час проведення огляду території Сокирянського ВП виявив відсутність вищевказаного службового автомобіля та сержанта поліції ОСОБА_6 Після повернення ОСОБА_6 він відчув від нього запах алкоголю і з його невпевнених рухів йому стало зрозуміло, що він є в нетверезому стані.

Як встановлено із матеріалів справи, рапорт аналогічного змісту було складено старшим інспектором Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_9

Рапортом старшого інспектора-чергового Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 повідомлено начальника Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції Бандуряка Р.М. про те, що 31.05.2017 р. о 20 год. 50 хв. надійшло повідомлення зі служби "102" від невідомої особи, про те що ц. ч., в м. Сокиряни по вул. Белінського поліцейський на службовому автомобілі "ВАЗ 21099" коричневого кольору, п`яний за кермом. Вказана подія зареєстрована в журналі обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за порядковим номером 1396.

За наслідками перевірки проведеної по факту телефонного повідомлення від невідомої особи, старшим інспектором СМ Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9, 02.06.2017 р. складено висновок, яким встановлено, що 31.05.2017 р. позивач, перебуваючи на службі на добовому чергуванні в якості водія, близько 18 год. 00 хв. на службовому автомобілі ВАЗ 21115 д.н.з. 0485, самовільно від`їхав по місцю проживання та після конфлікту з дружиною вжив 1 пляшку пива. По приїзду позивача до відділення поліції старший інспектор-черговий ВП ОСОБА_8 відчув різкий запах алкоголю від ОСОБА_6 та доповів про даний факт начальнику Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області. За вказане порушення, відносно ОСОБА_6 працівниками з дорожнього нагляду Сокирянського ВП складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Копії матеріалів перевірки за вих. №3573/123/44/01-2017 від 01.06.2017 р. направлено до відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області для проведення службового розслідування та вжиття відповідних заходів.

31.05.2017 р. о 21:50 год. інспектором з дорожнього нагляду Сокирянського відділення поліції Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Мазураком В.І. складено протокол серії БР № 279979 про те, що позивач 31.05.2017 р. о 20:50 год. в м. Сокирянах, по вул. Белінського, керував службовим автомобілем ВАЗ 2115 номерний знак 04-85 (на синьому фоні) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Згідно довідки виданої Сокирянським ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 05.10.2017 р. № 6549/123/44/01-17, у період часу з 17 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв. 31.05.2017 р. заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події до Сокирянського відділення поліції не надходили.

Судом першої інстанції встановлено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем не було повною мірою враховано тяжкість проступку, не наведено яку шкоду було заподіяно позивачем, не зазначено чи враховувалося та досліджувалося відповідачем попередня поведінка позивача та визнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень його кваліфікації. Також матеріали службового розслідування, в порушення вимог Інструкції, не містять відомостей про мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим. В той же час, без дослідження та надання оцінки вказаним обставинам, відповідачем до позивача було застосовано крайню міру дисциплінарної відповідальності - звільнення.

З огляду на вищезазначене, судом першої інстанції також встановлено, що при проведенні службового розслідування відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини та матеріали справи про дисциплінарний проступок вчинений позивачем, що призвело до неправильного та передчасного висновку і як наслідок до незаконного звільнення позивача зі служби в поліції.

Згідно п. 6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Дослідженням матеріалів справи та матеріалів службового розслідуванням, судом першої інстанції встановлено, що письмові пояснення позивач власноручно написав 01.06.2017 р. на бланку пояснення відділу моніторингу та інспектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області.

В той же час, у судовому засіданні позивач стверджував, що вказані письмові пояснення ним було надано в приміщенні Сокирянського відділення поліції в м. Сокиряни в кабінеті старшого інспектора СМ Кельменецького ВП ГУНП ОСОБА_9 на вимогу останнього під час проведення перевірки по телефонному зверненню невідомої особи, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень під № 1396.

Позивач стверджував, що окремо письмові чи усні пояснення по подіях, які мали місце 31.05.2017 р. за його участі, ним не надавалися, під час службового розслідування відповідач не пропонував йому надати відповідні пояснення, в матеріалах перевірки по телефонному зверненню невідомої особи, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень під № 1396, містяться письмові пояснення позивача написані власноручно без дати та без зазначення особи, які відібрала пояснення на бланку відділу моніторингу та інспектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 722/710/17 встановлено, що в матеріалах даної справи на восьмому аркуші міститься письмові пояснення позивача без зазначення особи, які відібрала пояснення, в той же час із зазначенням дати 31.05.2017 р. Зміст та форма письмових пояснень аналогічна письмовим поясненням, які датовані 01.06.2017 р. та без дати, що містяться в матеріалах перевірки ЄО № 1396 бланку відділу моніторингу та інспектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області.

Також, дослідженням матеріалів службового розслідування встановлено, що в них міститься письмові пояснення позивача, в яких зазначено, що пояснення відібрано 01.06.2017 р. інспектором відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області Ткаченком В.О. на бланку відділу моніторингу та інспектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області. Зміст та форма письмових пояснень аналогічна письмовим поясненням, які датовані 31.05.2017 р. та 01.06.2017 р., які містяться в матеріалах перевірки ЄО № 1396, а також матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 722/710/17.

Разом з тим, під час допиту свідок Ткаченко В.О. не зміг обґрунтовано повідомити, яким чином він дізнався про призначення службового розслідування 01.06.2017 р. та як йому та ким було доведено до відома наказ ГУНП в Чернівецькій області № 529 від 01.06.2017 р. "Про призначення та проведення службового розслідування", а також проведення реєстрації вказаного наказу в УКЗ ГУНП в Чернівецькій області тільки 02.06.2017 р.

Крім того, свідок Ткаченко В.О. не спростував доводи позивача про те, що ним не відбиралися пояснення у позивача, а також наявність однакових за змістом та формою пояснень наданих позивачем на вимогу ОСОБА_9 на бланку відділу моніторингу та інспектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області.

Наведені вище обставини не обґрунтовано та не спростовано в судовому засіданні представником відповідача. Відповідач не надав докази направлення 01.06.2017 р. інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області Ткаченка В.О. у відрядження в м. Сокиряни, а також його перебування 01.06.2017 р. в м. Сокирянах.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до переконання, що відповідач під час проведення службового розслідування, в порушення вимог п. 6.3 Інструкції, без отримання від позивача письмового пояснення та за відсутності акта про відмову позивача в наданні письмового пояснення, 02.06.2017 р. затвердив висновок службового розслідування, на підставі якого прийнято оскаржувані накази.

З урахуванням зазначеного, судом першої інстанції не взято до уваги висновок службового розслідування затверджений відповідачем 02.06.2017 р. та пояснення відібрані Ткаченком В.О. у позивача від 01.06.2017 р., оскільки вони отримані відповідачем з порушенням закону.

Судом першої інстанції також не взято до уваги доводи відповідача стосовно наявності обтяжуючої обставини, а саме перебування позивача в нетверезому стані виходячи з наступнорго.

Частиною 4 ст. 72 КАС України, в редакції чинній на момент прийняття судового рішення, визначено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності дослідження усіх обставин справи для забезпечення повноти та об'єктивності її розгляду.

Статтею 266 КУпАП передбачено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, згідно положень ч.1 указаної статті Кодексу огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

При цьому, згідно ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція №1452/735).

Інструкція №1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно п.6 розділу I Інструкції №1452/735 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 7 розділу I Інструкції №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 9 розділі ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом пунктів 16 та 17 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735).

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.07.2017 р. у справі № 722/710/17 провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_6 закрито у зв'язку з відсутністю події даного адміністративного правопорушення, оскільки під час судового розгляду справи не було встановлено обставини відмови водія ОСОБА_6 під час керування ним транспортним засобом від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також, дослідженням матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 722/710/17 судом першої інстанції встановлено, що 31.05.2017 р. о 21:50 год. інспектором з дорожнього нагляду Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Мазураком В.І. складено протокол серії БР № 279979 про те, що громадянин ОСОБА_6 31.05.2017 р. о 20:50 год. в м. Сокирянах, по вул. Белінського, керував службовим автомобілем ВАЗ 2115 номерний знак 04-85 (на синьому фоні) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, а також зазначено в постанові Сокирянського районного суду Чернівецької області, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №45, заповнений 31.05.2017 р. лікарем комунальної установи «Сокирянська центральна районна лікарня» Вережан М.В. складено тільки за клінічними ознаками, без проведення лабораторних досліджень на стан сп'яніння позивача.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735, суд першої інстанції прийшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 45, заповнений 31.05.2017 р. лікарем комунальної установи "Сокирянська центральна районна лікарня" Вережан М.В. є недійсним. Відтак, враховуючи приписи ч. 3 ст. 70 КАС України, в редакції чинній на момент винесення судового рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги вказаний висновок, оскільки він отриманий з порушенням закону.

При дослідженні аудіо запису повідомлення на службу "102" від 31.05.2017 р. судом першої інстанції не встановлено, що по вул. Белінського в м. Сокиряни службовим автомобілем ВАЗ 21115 безпосередньо керував позивач в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, суд зазначив, що під час дослідження запису з камери відеоспостереження, яка розташована в фойє на вході в Сокирянському ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, не встановлено порушення координації рухів позивача, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя тощо.

За наведених обставин, суд першої інстанції правомірно критично оцінив показання свідків старшого інспектора криміналістично - слідчого відділу Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8, старшого інспектора сектору моніторингу Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9, помічника чергового Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10, інспектора сектора групи реагування патрульної поліції Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 щодо наявності ознак алкогольного сп'яніння у позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставини, які стали підставою для накладення на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення та його звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення в порядку дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання поновлення на службі, суд першої інстанції правомірно застосував норми Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Оскільки судом судом першої інстанції встановлено факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 02.07.2017 р по 08.12.2017 р. є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного законодавства України, підлягав відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність задоволення адміністративного позову ОСОБА_6, визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №263 від 02.06.2017 р. "Про покарання" в частині звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_6, №98 о/с від 29.06.2017 р. "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" сержанта поліції ОСОБА_6, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 01.07.2017 р.; поновлення ОСОБА_6 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 02.07.2017 р.; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.07.2017 р по 08.12.2017 р. у сумі 38488,80 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 143 ч. 1 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

З аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що якщо судом не вирішено питання про судові витрати суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_3 додано до матеріалів справи розрахунок розміру витрат за надану правову допомогу в сумі 4618,00 грн., у зв'язку з чим клопотав про вирішити питання стосовно розподілу судових витрат понесених позивачем.

Право на правову допомогу гарантовано ст. ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 р. № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 р. №23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 р. № 6-рп/2013).

Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 12, та ст. 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №5076-VI до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат ОСОБА_3 здійснює адвокатську діяльність індивідуально за адресою вул. М. Грушевського, м. Сокиряни, Чернівецька область, що підтверджується Свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю Серія ЧЦ №000078, виданого 23.09.2016 р. Радою адвокатів Чернівецької області на підставі рішення №70/3 від 19.08.2016 р.

Судом встановлено, що між адвокатом ОСОБА_3, що діє на підставі Свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Серія ЧЦ №000078, виданого 23.09.2016 р. Радою адвокатів Чернівецької області на підставі рішення №70/3 від 19.08.2016 р. та ОСОБА_6 22.03.2018 р. укладено додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 р.

Повноваження адвоката на надання правової допомоги також підтверджені ордером Серія ЧЦ №01368 від 01.08.2017 р.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 р. (далі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону № 5076-VI порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 р." з 1 січня 2018 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 11762,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.2 розділу 3 договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 р. укладеного між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_6 гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

22.03.2018 р. між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 р.

Відповідно до п. 1 вищевказаної додаткової угоди загальна вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги розрахована у відповідності до діючого законодавства на підставі розрахунку розміру витрат на надання правової допомоги (Додаток №1) та становить 4618,00 грн.

Пунктом 2 та 3 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 р. встановлено, що додатково до гонорару клієнт за заявкою адвоката включає в розрахунок розмір витрат за надану правову допомогу - додаткові витрати, необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертизи, оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати, вартість виготовлення копій документів, тощо). Оплата послуг здійснюється після підписання акту прийому-передачі наданих послуг (Додаток №2).

Відповідно до розрахунку витрат за надану правову допомогу ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 надані наступні послуги:

- вивчення апеляційної скарги; підготовка та скерування відзиву на апеляційну скаргу, в порядку ст. 304 КАС України (ксерокопіювання, друк пов'язаних документів - 80 хв. - 2256,00 грн (1 хвилина = 1762 грн. (прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2018 р. по 01.08.2018 р.) х 0,0067 (коефіцієнт щодо вартості 1 хв. послуг в перерахунку 100 % прожиткового мінімуму) 28,2 х 80 хв. =2256 грн);

- представництво в судовому засіданні щодо розгляду апеляційної скарги: - 60 хв. - 1692 грн. (1 хвилина = 1762 грн. (прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.05.2017 р. по 30.11.2017 р. х 0,0067 (коефіцієнт щодо вартості 1 хв. послуг в перерахунку 100 % прожиткового мінімуму) 28,2 х 60 хв.= 1692,00 грн).

До складу витрат на правову допомогу включено витрати, які були фактично понесені адвокатом і пов`язані з прибуттям до суду:

- заправка авто для проїзду: м. Сокиряни, Сокирянського району в м. Чернівці, згідно чеку: від 22.03.2018 р. склала 670 грн.

Загальна сума виконаних робіт та фактично понесених витрат склала 4618 грн.

Колегію суддів встановлено, що згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 22.03.2018 р. адвокатом ОСОБА_3 виконано та передано ОСОБА_6 роботи та загальна суму 4618 грн.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення з наступних підстав.

З досліджених матеріалів справи, а саме журналів судових засідань, судом встановлено, що тривалість судових засідань зазначених у розрахунку представником позивача та фактично витрачений час участі представника у судовому засідання не вірно вказано. Тривалість судового засідання, яке відбулося 22.03.2018 р. та 29.03.2018 р. по суті склала 30 хвилин.

Оскільки розрахунок витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи з часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу виходячи з наступного:

- вивчення апеляційної скарги; підготовка та скерування відзиву на апеляційну скаргу, в порядку ст. 304 КАС України (ксерокопіювання, друк пов'язаних документів - 80 хв. - 2256,00 грн (1 хвилина = 1762 грн. (прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2018 р. по 01.08.2018 р.) х 0,0067 (коефіцієнт щодо вартості 1 хв. послуг в перерахунку 100 % прожиткового мінімуму) 28,2 х 80 хв. =2256 грн);

- представництво в судовому засіданні щодо розгляду апеляційної скарги: - 30 хв. - 846 грн. (1 хвилина = 1762 грн. (прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2018 р. по 01.08.2018 р.) х 0,0067 (коефіцієнт щодо вартості 1 хв. послуг в перерахунку 100 % прожиткового мінімуму) 28,2 х 30 хв.= 846,00 грн).

- заправка авто для проїзду: м. Сокиряни, Сокирянського району в м. Чернівці, згідно чеку: від 22.03.2018 р. склала 670 грн.

Відтак, загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі підлягає до стягненню в розмірі 3772,00 грн (2256,00 грн + 846,00 грн + 670,00 грн).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року - без змін.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (вул. Головна, 24, м. Чернівці, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 30 грудня 2009 р., ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3772,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 квітня 2018 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.