Справа № 754/1804/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2018 року 16:42 № 754/1804/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доСлужби безпеки України
пропоновлення на роботі, скасування рішень

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: Цимбалюк Л.В.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 лютого 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Служби безпеки України, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог:

1. Поновити позивача на роботі головного спеціаліста 3 відділу 1 служби Управління спеціального зв'язка Служби безпеки України, скасувавши - рекомендації Акту службового розслідування вимог порядку № 950 та накази: СБУ № 1257-ОС від 20.11.2015 р. про накладення стягнення на ОСОБА_1, Голови СБУ стосовно звільнення з роботи ОСОБА_1, наказ № 1298-ос від 26.11.2015 та наказ № 150-ОС від 15.02.2016 р.

2. Стягнути зі Служби безпеки України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.01.2016 р. до дня поновлення на роботі, який на день висунення заяви про уточнення позовних вимог становить 55 129,40 грн. З урахуванням, що заробіток за один день у січні 2016 року був визначений у сумі 147,80 грн.

3. Стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 4581,80 грн. місячної заробітної плати ОСОБА_1 за надання послуг позивачу консультантом з питань соціального захисту працівників-держслужбовців.

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням позивача із займаної посади.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки вважає, що звільнення позивача відбулося із порушенням норм чинного законодавства, а саме: під час перебування останнього на лікарняному та з порушенням Порядку № 950.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні. Обґрунтовуючи заперечення на позовні вимоги зазначив, що звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства за фактом неналежного виконання ним своїх службових обов'язків.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 державний службовець 11 рангу, головний спеціаліст 3 відділу 1 служби УСЗ СБУ, 08.10.196 р.н. Є учасником бойових дій, добровільно проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан з 28.04.1984 по 24.03.1986.

Проходив військову службу в органах безпеки на посадах офіцерського складу з 23.06.1991 по 23.06.2008. Є полковником запасу.

На державну службу в СБ України ОСОБА_1 був прийнятий 4 липня 2008 року за конкурсом та призначений на посаду «головний спеціаліст» Управління зв'язку СБУ, 11 ранг державного службовця 5 категорії посад присвоєно 04.07.2008 р.

З 04.07.2008 р. до 20.08.2009 р. перебував на посаді головного спеціаліста 1 сектору 2 відділу УСЗ з 20.08.2009 р. по 24.10.2011 р. - на посаді головного спеціаліста 1 сектору 2 відділу 1 служби УСЗ, з 24.10.2011 р. до 21.01.2013 р. - на посаді головного спеціаліста 3 відділу 1 служби УСЗ, з 21.01.2013 р. до 31.01.2014 р. - на посаді головного спеціаліста 1 сектору 1 відділу 3 служби УСЗ, з 31.01.2014 р. по день звільнення перебував на посаді головного спеціаліста 3 відділу 1 служби УСЗ.

Допуск до державної таємниці за формою 1 державному службовцю 11 рангу ОСОБА_1 надано наказом СБУ від 11.04.2014 р. № 654-ос.

З 09.10.2014 р. наказом Голови СБУ від 16.10.2014 р. № 1999-ос ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці зі ступенем секретності «ОВ», «ЦТ», «Т». Зобов'язання громадянина України у зв'язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 підписано 12.02.2014 р.

Наказом Служби безпеки України від 20.11.2015 р. № 1257-ОС за результатами службового розслідування, призначеного наказом Центрального управління СБ України від 25.09.2015 р. № 622/ДСК (акт службового розслідування) державного службовця 11 рангу ОСОБА_1, головного спеціаліста 3 відділу 1 служби Управління спеціального зв'язку Служби безпеки України за порушення трудової дисципліни, що виразилось у систематичному невиконанні вимог статті 10 Закону України "Про державну службу" (в частині обов'язку державних службовців додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднього виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасного і точного виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінно виконувати свої службові обов'язки), пунктів 116 (в частині зобов'язання громадянина, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, не допускати витоку секретної інформації, яка йому довірена або стала відомою у зв'язку із виконанням службових обов'язків; виконувати вимоги режиму секретності; дотримуватися правил користування матеріальними носіями секретної інформації, порядку їх обліку та зберігання; додержуватися встановленого порядку передачі матеріальних носіїв секретної інформації), 219 (в частині обов'язку замикати і опечатувати після закінчення робочого дня сховища матеріальних носіїв секретної інформації, режимні приміщення (зони, території), 222 (в частині обов'язку інформування керівника та начальника РСО у разі коли виявлено порушення цілісності відбитка печатки, пошкодження замків, інших ознак несанкціонованого проникнення до режимного приміщення (зони, території) чи відкриття сховища матеріальних носіїв секретної інформації) Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 р. № 939, пункту 116 (в частині обов'язку зберігання матеріальних носіїв інформації в сховищах, металевих шафах, сейфах та необхідності зберігання матеріальних носіїв інформації в сховищах, що виключають можливість порушення режиму секретності) Інструкції о порядок організації обігу матеріальних носіїв секретної інформації та функціонування режимних приміщень у системі Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України від лютого 2011 року № 80/ДСК, а також враховуючи непоодинокі факти нехтування працівником вимогами нормативно-правових актів у сфері охорони державної таємниці та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю, звільнено із займаної посади.

Наказом Голови Служби Безпеки України від 26.11.2015 р. № 1298-ОС ОСОБА_1 звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) з 26.11.2015 р.

Наказом Служби безпеки України (про зміну наказу) від 15.02.2016 р. № 150-ОС наказ Голови Служби безпеки України від 26.11.2015 р. № 1298-ос стосовно звільнення з роботи ОСОБА_1 викладено в наступній редакції: «відповідно до Кодексу законів про працю України» по Управлінню спеціального зв'язку звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) з 19.01.2016 р.

Позивач, не погоджуючись із прийнятими рішеннями, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регламентовано Законом України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 названого Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

В силу приписів ст. 1471 вказаного Кодексу дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Згідно із ст. 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. N 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. N 691) затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі - Порядок N 950).

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Пунктом 8 Порядку № 950 визначено, що за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:

факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру;

обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2015 р. було встановлено, що при вибутті у відпустку державним службовцем 11 рангу ОСОБА_1 при передачі відповідальній особі матеріальних носіїв інформації був відсутній модуль флеш-пам'яті, облікований у режимно-секретному секторі Управління спеціального зв'язку за № 1089, який має гриф секретності «таємно». Вказаний модуль був закріплений за позивачем.

У період з 01.09.2015 р. по 10.09.2015 р. співробітниками 1 служби УСЗ СБУ проводились заходи з пошуку модуля № 1089 у службових приміщеннях УСЗ, у тому числі 10.09.2015 р. у присутності першого заступника начальника УСЗ СБУ полковника Пучкова A.B. (який на той час тимчасово виконував обов'язки начальника УСЗ) інших співробітників УСЗ, було додатково проведено ретельний огляд службового приміщення №624, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рапорту від 01.10.2015 №35/1-4577.

У зв'язку із неможливістю встановлення місця знаходження згаданого модуля флеш-пам'яті, керуючись вимогами пункту 437 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок № 939) (про фактичну відсутність матеріальних носіїв секретної інформації негайно доповідається керівникові підприємства, -установи, організації), т.в.о. начальника УСЗ СБУ полковником Пучковим A.B.

11.09.2015 р. підготовлено рапорт за № 35/1-4221 на ім'я Голови СБУ щодо необхідності проведення службового розслідування за фактом неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов'язків, що призвело до втрати матеріального носія інформації з грифом секретності "таємно".

Відповідно до Порядку № 950 у урахуванням вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях з метою встановлення обставин, які призвели до втрати модуля флеш-пам'яті, реєстраційний № 1089 від 10.03.2015 р. з грифом секретності «таємно» державним службовцем 11 рангу ОСОБА_1, ступеня його вини та у зв'язку із неналежним виконанням ним службових обов'язків наказом ЦУ СБУ від 25.09.2015 р. № 622/ДСК призначено службове розслідування.

Так, під час проведення службового розслідування комісією встановлено, що згідно з обліковими формами режимно-секретного сектору УСЗ СБУ (Журнал обліку магнітних носіїв інформації УСЗ №4, том 3) модуль-№ 1089 з грифом секретності «таємно» закріплений за державним службовцем 11 рангу ОСОБА_1

Як вбачається з наданих начальником 3 відділу 1 служби УСЗ СБУ полковником Єсіпенком A.M. пояснень, 17.08.2015 р. до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням доручити співробітникам вказаного відділу здійснити приймання матеріальних носіїв інформації (далі - МНІ) у зв'язку з його вибуттям у відпустку з 31.08.2015 р.

Полковником Єсіпенком A.M. було наголошено ОСОБА_1 на необхідності проведення комплексу заходів на об'єктах інформаційної діяльності № 524, 501/3, 501/4 у зв'язку з тим, що він призначений відповідальним за технічну експлуатацію ОІД (рапорт №35/1-1619 від 26.03.2015), а також заповнити паспорти (обл. №2380 від 20.12.2012, №2441 від 01.08.2013, №2621 від 07.07.2014) на комплекси технічного захисту мовної інформації на ОІД УСЗ СБУ та підготувати акт приймання-передачі МНІ. Здійснити приймання МНІ від позивача було доручено провідному спеціалісту 3 відділу 1 служби УСЗ СБУ старшому лейтенанту Ляшенку В.В. Передачу МНІ було призначено здійснити 27.08.2015 р.

Під час проведення приймання-передачі МНІ старший лейтенант Ляшенко В.В. виявив недоліки в акті приймання-передачі, підготовленому ОСОБА_1, зокрема, згадані паспорти на комплекси технічного захисту мовної інформації на ОІД УСЗ СБУ належним чином не велись.

При цьому слід вказати, що станом на 27.08.2015 р. модуля № 1089 в акті приймання-передачі, який складено позивачем та надано для підписання старшому лейтенанту Ляшенку В.В., зазначено не було.

Отже, готуючи новий акт приймання-передачі від 28.08.2015 р., позивач включив до нього модуль № 1089. Проте, вказаного модуля позивачем так і не було передано старшому лейтенанту Ляшенку В.В.

Також комісією встановлено, що сховище матеріальних носіїв секретної інформації № 72/2, за яке відповідальний ОСОБА_1, станом на 9 год. 00 хв. 31.08.2015 р. було відчиненим із встановленням у замкову щілину ключами, на зв'язці якими також була особиста печатка ОСОБА_1 Сховище матеріальних носіїв секретної інформації № 72/2 було порожнім.

Зобов'язання громадянина України у зв'язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 підписано 12.02.2014 р.

В УСЗ СБУ на виконання вимог пункту 250 Інструкції про порядок організації обігу матеріальних носіїв секретної інформації та функціонування режимних приміщень у системі Служби безпеки України, затверджена наказом Центрального управління СБУ від 23.02.2011 № 80/ДСК; далі - Інструкція-80/ДСК) з метою здійснення контролю за станом охорони державної таємниці та врегулювання питань передачі МНІ, які є у співробітників УСЗ СБУ, що вибувають в основні та додаткові відпустки, службові відрядження та на лікування, видано розпорядження начальника УСЗ СБУ від 18.10.2012 № 57/ДСК "Про порядок передачі матеріальних носіїв інформації при вибутті співробітників у відпустку, службове відрядження або на лікування" (далі - Розпорядження-57/ДСК).

Підпунктом 1.1 п. 1 Розпорядження-57/ДСК установлено, що при вибутті співробітників, зокрема, в основну та додаткові відпустки їх безпосередніми начальниками організується перевірка матеріальних носіїв інформації, що значаться за ними.

Аналогічну вимогу містить і п. 110 Інструкції-80/ДСК. У випадку, якщо матеріальні носії інформації, які значаться за співробітниками, потрібні для роботи підрозділу в період їх відсутності, їх безпосередніми начальниками приймається рішення про передачу матеріальних інформації іншим співробітникам (пп. 1.3 п. 1 Розпорядження-57/ДСК).

При цьому, пп. 1.4 п. 1 Розпорядження-57/ДСК передбачено, що приймання-передача матеріальних носіїв інформації здійснюється за актом приймання-передачі, в якому зазначається підстава приймання-передачі; відомості щодо матеріальних носіїв інформації, які вказані в облікових формах (реєстраційні номери, дати реєстрації, назви, номери примірників, кількість аркушів, грифи секретності або грифи обмеження доступу). Акт підписується співробітниками, які здають та приймають матеріальні носії інформації, та затверджується начальником СБУ.

Зважаючи на вказане, на виконання Розпорядження-57/ДСК ОСОБА_1 при вибутті у відпустку згідно з наданою начальником відділу вказівкою був зобов'язаний передати за відповідним актом матеріальні носії інформації, у тому числі й модуль № 1089, старшому лейтенанту Ляшенку В.В.

Відповідно до п. 116 Порядку № 939 громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов'язаний зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спецпортфелі, спецвалізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці, у разі залишення службового приміщення.

Крім того, згідно з пунктом 219 Порядку № 939 після закінчення робочого дня сховища матеріальних носіїв секретної інформації, режимні приміщення (зони, території) замикаються та опечатуються.

Перед відкриттям режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації перевіряється цілісність відбитків печаток, справність замків. У разі коли виявлено порушення цілісності відбитка печатки, пошкодження замків інші ознаки несанкціонованого проникнення до режимного приміщення (зони, території) чи відкриття сховища матеріальних носіїв секретної інформації, їх не відкривають, а складають акт та інформують про це керівника та начальника режимно-секретного органу підприємства, установи, організації (п. 222 Порядку № 939).

Таким чином, вищевказані вимоги Порядку№ 939 зобов'язували позивача зберігати секретні МНІ у сховищі матеріальних носіїв секретної інформації № 72/2, за яке він був відповідальним, та при виявленні порушення цілісності відбитків печатки чи факту відкриття сховища матеріальних носіїв секретної інформації повідомити про це безпосередньому начальнику.

Крім того, під час службового розслідування комісією було проведено перевірку приміщень, в яких розміщується 3 відділ 1 служби УСЗ СБУ, з метою пошуку втраченого матеріального носія секретної інформації, сховищ №№72/1, 72/2, 179, 223/1, 229, в яких зберігаються документальні матеріали співробітників вказаного відділу, про що складено рапорт від 06.10.2015 р. № 35-3371.

Поряд із цим, у ході проведених комісією заходів встановлено, що модуль № 1089 підключався тільки до автоматичного робочого місця інв. №7821, користувачем якого був ОСОБА_1

Підключень зазначеного модуля-пам'яті до інших автоматичних робочих місць та електронних файлів, які містять інформацію, що становить державну таємницю, не виявлено.

Позивачем було надано письмові пояснення від 01.10.2015 за № 35/1-4629, 05.10.2015 за № 35/1-4630 та 06.10.2015 р. за № 35/1-4632 щодо вчиненого ним проступку.

Також в акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 28.08.2015 о 12 год. 30 хв. вільно залишив робоче місце, вийшов за територію комплексу будівель Центрального управління СБУ. Про місце свого перебування позивач надав плутані пояснення та посилався на часткову втрату пам'яті.

При цьому, як вбачається з листа Апарату Голови СБУ від 04.09.2015 № 10/4/3-3966 позивач перетнув пост №5 о 12 год. 33 хв. 28.08.2015 р. на вихід Малопідвальна, 16 та у зворотному напрямку протягом робочого часу цього дня та не повертався.

Враховуючи вищенаведені обставини, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 116 в частині обов'язку не допускати витоку секретної інформації, яка була довірена або стала відомою у зв'язку з виконанням службових обов'язків; виконувати вимоги режиму секретності; дотримуватися правил користування матеріальними носіями інформації, порядку їх обліку та зберігання; додержуватися встановленого порядку передачі матеріальних носіїв секретної інформації), п. 219 (після закінчення робочого дня сховища матеріальних носіїв секретної інформації, режимні приміщення (зони, території) замикаються і опечатуються), п. 222 (при виявленні порушення цілісності відбитків печатки чи виявленні факту відкриття сховища матеріальних носіїв секретної інформації повідомити безпосередньому керівнику) Порядку № 939, п. 16 Інструкції-80/ДСК, відповідно до якого МНІ зберігаються в сховищах, металевих шафах, сейфах. Зберігати МНІ необхідно в умовах, що виключають можливість порушення режиму секретності).

Суд зауважує, що позивач не заперечує факт вчинення ним вказаного проступку та порушення перелічених вимог актів законодавства.

Окрім того, ОСОБА_1 у своєму письмовому зверненні від 07.12.2015 р. до Голови СБУ вх. № АН-13483 від 29.12.2015 особисто визнав факт порушення ним трудової дисципліни та сам просив Голову СБУ застосувати до нього захід дисциплінарного впливу у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Суд відхиляє посилання позивача про порушення відповідачем Порядку № 950 при проведенні службового розслідування та складанні акту службового розслідування за його результатами, оскільки його норми не містять такого обов'язку.

Згідно з пунктами 8 та 9 Порядку № 950 у разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення передбаченого законодавством.

Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення про проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюється уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, но якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначена особа повідомляється за день до його проведення.

У разі, коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або зазначена особа не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісії про причини відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, про що складається відповідний акт, додається до акту службового розслідування.

Відповідно до абз. 3 п. 9 Порядку № 950 29.10.2015 р. головою комісії полковником Кравцем О.М. у присутності інших членів комісії засобом стільникового зв'язку було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність прибути наступного дня - 30.10.2015 р. до УСЗ СБУ для ознайомлення з актом службового розслідування, що підтверджується копією протоколу №6 засідання комісії від 29.10.2015 р. № 35/2-4930.

Проте, у визначений час ОСОБА_1 до УСЗ СБУ не прибув, причини неприбуття комісії не повідомив, про що 30.10.2015 р. складено відповідний акт (реєстр. № 35/3533), який додано до акту службового розслідування, а отже, в силу абз. 5 п. 9 Порядку № 950 акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень. У подальшому акт службового розслідування було надіслано позивачу супровідним листом УСЗ СБУ від 11.11.2015 р. № 35/1-5098.

Протокол засідання комісії № 7 та акт про неприбуття ОСОБА_1 до УСЗ СБУ для ознайомлення з актом службового розслідування підписані 30.10.2015 р. та зареєстровані в установленому порядку за суміжними номерами № 35/3534 і № 35/3533 відповідно, що також спростовує твердження позивача про те, що акт від 30.10.2015 р. № 35/3533 «з'явився» у лютому 2016 р.».

Також суд відхиляє посилання позивача на те, що його розгляд заяви від 05.10.2015 р. № 35/1-4361 до комісії із проведення службового розслідування здійснювалось без його участі та ненадання на неї відповіді, оскільки вказана заява не містила його бажання брати участь у її розгляді.

Так, позивач виявив бажання взяти участь у розгляді заяви лише 28.10.2015 р. у запиті на інформацію вх. № Д-1382-П від 28.10.2015 р.

Заява позивача від 05.10.2015 р. № 35/1-4631 була приєднана до матеріалів службового розслідування, аудіозаписи з телефону позивача, про які в ній йдеться, були заслухані на засіданні комісії ще 01.10.2015 р., що підтверджується протоколом № 2, реєтр. № 35/2-4777, в осіб, зазначених у ній отримано відповідні письмові та усні пояснення.

Наявні в матеріалах справи підтверджують участь позивача у засіданнях комісії, під час яких він також надавав усні та письмові пояснення.

Відповідь ОСОБА_1 за результатами розгляду його запиту на інформацію від 28.10.2015 р. надано в листі УСЗ СБУ від 30.10.2015 р. № 35/3535.

Таким чином, не відповідають дійсності твердження позивача про порушення комісією порядку розгляду його звернення та ненадання відповіді.

Окрім того, суд враховує, що до позивача раніше вже застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Так, за порушення режиму секретності та невиконання обов'язків громадянина України щодо збереження державної таємниці ОСОБА_1 було оголошено догану згідно наказу Голови СБУ від 14.06.2011 р. № 519-ос.

Крім того, за порушення вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення охорони державної таємниці прийнято рішення про зменшення позивачеві розміру премії за листопад 2012 р. згідно наказу УСЗ СБУ від 20.12.2012 р. № 60-ос.

За невиконання планових завдань та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 позбавлено в повному розмірі премії за грудень 2012 року на підставі наказу Голови СБУ від 11.01.2013 р. № 2-ос.

Наказом Голови СБУ від 03.08.2015 р. № 689-ос за порушення трудової дисципліни, що виразилися у порушенні вимог ст. 10 Закону України «Про державну службу» в частині недодержання Конституції України та інших актів законодавства України; сумлінного виконання своїх службових обов'язків, п. 116 Порядку № 939 в частині щодо передавання секретних документів та виробів іншим особам через режимно-секретний орган (уповноваженого режимно-секретного органу) за підписом у внутрішньому описі, користування секретними документами та виробами так, щоб виключити можливість ознайомлення з ними інших осіб, у тому числі допущенних до подібних робіт, документів та виробів, якщо на даний час вони не мають прямого стосунку до роботи з ними, відповідно до п. 1 ч .1 ст. 147 КЗпП України ОСОБА_1 оголошено догану.

Окрім того, за висновками щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань і обов'язків 15.12.2009 р. позивач отримав підсумкову оцінку «задовільно». Позивачеві рекомендовано приділити увагу особистій дисциплінованості, поглибленому вивченню керівних документів спеціального зв'язку та більш досконалому опануванню програмного забезпечення ПЕОМ.

За висновком щорічної оцінки від 21.12.2011 р. підсумкова оцінка позивача - «задовільна». Позивачу рекомендовано приділити особливу увагу якості та своєчасності відпрацювання документів, дотриманню правил внутрішнього трудового розпорядку, етиці поведінки та стилю спілкування з керівництвом та колегами, спрямувати зусилля на вивчення нормативно-правових актів з питань технічного захисту інформації та організації й забезпечення спеціальних видів зв'язку в СБУ, чітке виконання вимог актів законодавства з питань режиму секретності.

За висновками щорічної оцінки від 20.12.2012 р. підсумкова оцінка державного службовця ОСОБА_1 «низька». Позивачеві рекомендовано бути тактовним у спілкуванні з керівництвом та колегами, кардинально змінити ставлення до виконання посадових обов'язків, наголошено на необхідності вивчення нормативних документів, необхідних для виконання таких обов'язків.

Оцінивши фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що комісією під час службового розслідування було повно, всебічно та неупереджено досліджено обставини втрати ОСОБА_1 модуля № 1089. При цьому службове розслідування було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, в межах повноважень наданих комісії на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення про звільнення позивача.

Суд також відхиляє посилання позивача на те, що під час прийняття оскаржуваного рішення він був на лікарняному, оскільки доказів повідомлення відповідача про його перебування на лікарняному в період з 20.11.2015 р. до 03.12.2015 р. матеріали справи не містять.

Натомість листок непрацездатності серії АГЧ № 628737 про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 у період з 20.11.2015 р. до 03.12.2015 р. був надісланий до УСЗ СБУ лише 29.12.2015 р. з його заявою від 24.12.2015 р. вх. УСЗ СБУ № 3798 від 29.12.2015 р.

Факт відсутності інформації про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 станом на 30.11.2015 р. підтверджується також його заявою вх. УСЗ СБУ № 3383 від 30.11.2015 р., в якій зазначено, що «курс стаціонарного лікування продовжено.».

19.01.2016 р. на адресу Фінансово-економічного управління СБУ надійшло звернення ОСОБА_1, з яким надіслано листок непрацездатності серії АГЧ № 502747, зі змісту якого вбачається, що позивач у період з 05.01.2016 р. до 18.01.2016 р. включно перебував на лікуванні, а з 19.01.2016 р. слід стати до роботи.

Враховуючи зазначене, наказом Голови СБУ від 15.02.2016 р. № 150-ос до наказу Голови СБУ від 26.11.2015 р. № 1298-ос внесено зміни - змінено дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з 26.11.2015 по 19.01.2016. Витяг з вказаного наказу було надіслано позивачу, разом із листом УСЗ СБУ від 15.02.2016 р. та вручено йому особисто 24.02.2016 р.

Отже, наведеним спростовуються доводи позивача про те, що його звільнено з роботи під час його тимчасової непрацездатності.

Як вбачається з матералів справи, позивачу відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» виплачено грошову компенсацію за 6 невикористаних днів щорічної основної відпустки за робочий рік з 04.07.2015 р. по 19.01.2016 р. та 15 невикористаних днів додаткової відпустки про що зазначено в наказі Голови СБУ від 15.02.2016 р. № 150-ос.

Станом на день розгляду справи відсутня заборгованість СБУ за виплатами перед ОСОБА_1, в тому числі й за усіма наданими ним листками непрацездатності, що підтверджується листом Фінансово-економічного управління СБУ від 04.05.2016 р. № 21/2/2-2027.

Резюмуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відповідність висновків акту службового розслідування вимогам Порядку № 950 та відповідно правомірності прийнятих на їх підставі наказів СБУ № 1257-ОС від 20.11.2015 р. про накладення стягнення на ОСОБА_1, Голови СБУ стосовно звільнення з роботи ОСОБА_1, наказу № 1298-ос від 26.11.2015 та наказу № 150-ОС від 15.02.2016 р., а відтак підстав для поновлення позивача на посаді головного спеціаліста 3 відділу 1 служби Управління спеціального зв'язка Служби безпеки України та стягнення зі Служби безпеки України на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.01.2016 р. до дня поновлення на роботі, який на день висунення заяви про уточнення позовних вимог становить 55 129,40 грн. у суду відсутні, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача правових витрат у розмірі 4581,80 грн. місячної заробітної плати ОСОБА_1 за надання послуг позивачу консультантом з питань соціального захисту працівників-держслужбовців є похідними, відповідно останні також не підлягають задоволенню.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 цієї статті).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2018 р.