Справа № 210/3916/17
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3916/17
Провадження № 2-а/210/123/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі судді Літвіненко Н. А., розглянувши за правилами спрощеного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3, 18.09.2017 року звернувся до суду з позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою заступника начальника відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Згідно вище вказаної постанови, ОСОБА_2 під час проведення позапланової перевірки в період з 12.06.2017 по 23.06.2017 на обєкті «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів, місто Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В», для проведення перевірки не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушив пункт 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Хоча фактично про проведення перевірки, ані ТОВ «ДНІПРО СВІТ», ані ОСОБА_2 не знав, у звязку з чим, звісно, не міг зявитись у строки зазначені в оскаржуваній постанові, не повідомлявся в установленому законодавством порядку, станом на дату складання протоколу та навіть винесення постанови не знав про проведення перевірки. Згідно акту директор ТОВ «ДНІПРО СВІТ» ОСОБА_2 не допустив посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю на обєкт «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів». До того ж, в акті відсутні дані про те, що він складений у присутності будь-яких осіб, у тому числі й самого ОСОБА_2, що позбавляє останнього вчиняти будь-які дії щодо не допуску посадових осіб до обєкту. Крім того, в матеріалах відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 повідомлення про проведення перевірки, про його наявність стало відомо лише 12.07.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Оскаржувану постанову отримано лише 12.07.2017 року.

Крім того, зазначив , що у власності ТОВ «ДНІПРО СВІТ» є обєкти нерухомого майна будівлі магазинів продовольчих та непродовольчих товарів за адресами: місто Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В, які отримані на підставі договорів купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «САЛТІКІВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ КР». Після отримання прав власності на обєкти нерухомого майна - будівлі магазинів продовольчих та непродовольчих товарів, будь-які дії щодо здійснення його реконструкції ТОВ «ДНІПРО СВІТ» не вчинялись, проект реконструкції не виготовлявся та декларації про початок будівельних робіт не реєструвались. Таким чином, висновки постанов про наявність обєкту «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В», суперечать фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного вважає, що ОСОБА_2 не вчинялось адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, в звязку з чим, постанова № 34-КР від 11 липня 2017 року підлягає скасуванню.

Відповідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_4 подано до суду відзив, згідно якого просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час здійснення позапланових перевірок було дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм, державних стандартів і правил складання актів, протоколів та приписів, а також під час винесення постанови № 34-КР, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства. Відзив залучено до матеріалів справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5 № 34-КР по справі про адміністративне правопорушення від 11 липня 2017 року, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 гривень. Оскільки під час проведення позапланової перевірки в період з 12.06.2017 року по 23.06.2017 року на обєкті «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та не продовольчих товарів м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В», замовник для проведення перевірки не зявився, чим не допустив посадових осіб органу державно будівельного контролю до проведення позапланової перевірки (а.с. 56-58).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 41 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню.

До того ж, п. 2 ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

З письмових матеріалів справи вбачається, що позивача повідомляли про проведення перевірки шляхом надсилання рекомендованного листа з повідомленням за адресою: м. Дніпро, вул. Барикадна, 15а, офіс 607, тобто яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 80).

Докази про отримання ТОВ «ДНІПРО СВІТ» такого повідомлення в матеріалах справи відсутні. До того ж, представник відповідача в своїх запереченнях вказує на те, що лист з повідомленням повернувся за зворотною адресою. Тобто, цей звісно свідчить про неможливість присутності посадової особи ТОВ «ДНІПРО СВІТ» при перевірці на об'єктах, та як наслідок допуску посадових осіб відповідача на об'єкти.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Однак, заступником начальника Відділу з питань державного архітектурного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5 11 липня 2017 року, були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності без повідомлення про це ОСОБА_2 чи його представника, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП про розгляд справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або його представника.

Також, під час розгляду справи відповідачем до суду не надано жодного допустимого доказу того, що ТОВ «ДНІПРО СВІТ» являється замовником, проектувальником, підрядником або експертною організацією.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «САЛТІКІВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ КР», ТОВ «ДНІПРО СВІТ» належать обєкти нерухомого майна: будівля магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Косіора, 98В (а.с. 59-60).

Однак, в акті про недопущення посадових осіб, в протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та в оскаржуваній постанові, перевірка здійснювалась на «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В» (а.с. 56-58, 82).

Таким чином, перевірка здійснювалась «павільйонів», а у власності позивача за цими адресами «будівлі», що свідчить про застосування норм права при перевірці, які не підлягають застосування, та свідчить про відсутність у діях позивача суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

При цьому, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 року, замовник не зявився для проведення перевірки, чим не допустив посадових осіб до проведення позапланової перевірки (а.с. 83-84).

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

З відзиву наданого до суду представником відповідача та додатків до нього, не вбачається, що позивачем здійснено забудову вказаної території за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 98В, чи має намір про це, що виключає підстави вважати дану особу «замовником».

Також, суд бере до уваги той факт, що у кожному документів прийнятого та складеного відповідними посадовими особами Відділу з питань державного архітектурно будівельного контролю, зокрема: у акті № 7 від 23.06.2017 року про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на ній функцій; приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів № 39 від 23.06.2017 року; протоколу про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 року; постанови про адміністративне правопорушення № 34-КР від 11.07.2017 року, обєктом зазначено: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів, м. Кривий Ріг, вулиця Косіора, 98В» (а.с. 56-57, 82, 83-84, 85). Тоді як з витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2014 року, в графі опис обєкта вбачається, що це є «будівля магазину продовольчих та непродовольчих товарів» (а.с.58). Оскільки «павільйон» та «будівля» мають різний правовий статус, то в подальшому й передбачається відмінність вимог нормативно-правових актів, щодо їх проектування, спорудження, введення в експлуатацію, тощо. Таким чином, неприпустимим є застосування при проведенні перевірок об'єктів «павільйон» вимог та норм, які застосовуються до об'єктів нерухомого майна (будівель), та навпаки.

Відтак, судом встановлено, що при складанні акту, за якими винесено оскаржувану постанову суб'єкта владних повноважень, застосовано норми права, які не підлягають застосування, оскільки вони застосовані до об'єктів, що не підпадають під їх дію.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч.2 ст.129 Конституції України та ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другої статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як субєкт владних повноважень не надав доказів та не довів правомірність своїх рішень.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем субєктом владних повноважень правомірності своїх рішень, невідповідність яких вимогам законодавства встановлена під час розгляду справи. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради про скасування постанови задовольнити повністю.

Скасувати постанову №34-КР заступника начальника відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5, про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення від 11 липня 2017 року, у розмірі 6800,00 грн. відносно ОСОБА_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко