Справа № 345/1761/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/7828/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Копанишин Х. В.

позивач: не з'явився

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року (суддя Якимів Р.В., м. Калуш Івано-Франківська область) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області просила визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, а також зобов'язати здійснити перерахунок та виплату призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також 20% надбавки як особі, яка проживає у населеному пункті, що має статус гірського, урахуванням різниці, що була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року, у зв'язку із підвищенням суддівської винагороди працюючим суддям, відповідно до довідки управління ДСА України в Івано-Франківській області № 609 від 13 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, а відтак вважає такі дії протиправними.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року.

Зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області №609 від 13.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та 20 відсотків надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання та 20 відсотків надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зокрема зазначає, що призначене позивачу щомісячне довічне грошове утримання здійснювалось відповідачем у відповідності до Законів, що були чинними на час такого призначення, а тому жодних порушень при такому призначенні та розрахунку ОУПФ допущено не було.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 04 жовтня 2016 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області.

На виконання резолютивної частини постанови суду від 17.11.2016 року у справі № 350/1374/16-а, яка 26.12.2016 року набрала законної сили, Управлінням Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі 20.01.2017 року зараховано ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі - у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 24.06.1988, що становить 01 рік 10 місяців 12 днів.

Проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04.10.2016 відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 84% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та проведено перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 04.10.2016 року. Відтак, позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84 % суддівської винагороди.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 988 Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі приєднано до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області .

13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 1 грудня 2016 року, у зв'язку із підвищенням суддівської винагороди.

Листом №39/Г-15 від 07.03.2017 року відповідач повідомив про те, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року не передбачено проведення перерахунків довічного грошового утримання суддям у відставці у зв'язку із зміною грошової винагороди працюючого судді. Відповідно до п.24 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 -VIII, визначено збільшені розміри посадових окладів суддів з 01.01.2017 року, а з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року проведено перерахунок з обмеженням максимальним розміром довічного грошового утримання, як це передбачено Законом України №1774- VIII від 06.12.2016 року.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов зазначив, що право, як судді у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в разі зміни суддівської винагороди передбачено частиною третьою статті 138 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI) та визначається в тому розмірі заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, в якому щомісячне довічне грошове утримання було призначено.

Частиною четвертою статті 138 Закону №2453-VI (чинного на момент виходу позивача у відставку) передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Таким чином, підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді є зміна розміру грошового утримання діючого судді, а статус всіх суддів однаковий.

У зв'язку з підвищенням мінімальної заробітної плати до 1 600,00 грн. з 01.12.2016 року змінилося грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області № 609 від 13.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду (в тому числі посадовий оклад, надбавка за вислугу років -50%) за період з 01.12.2016 року.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час звернення позивача за перерахунком довічного грошового утримання в грудні 2016 року визнано неконституційними положення ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обмеження граничного розміру довічного грошового утримання судді, а також зі змісту рішення КСУ вбачається що і посилання відповідача на новий нормативний акт - Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016року, за якими з 01.01.2017 року впроваджується максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді в 10 740 грн. суперечать нормі ст.126 Конституції України і цьому рішенню КСУ, так як запроваджують повторно правове регулювання, яке КСУ вже визнав неконституційним, тому таке положення закону суперечить ст. 8 Конституції України і в цьому випадку не застосовується, як таке що прийнято в порушення норм Конституції України, що не потребує нового рішення КСУ, з огляду на зазначений принцип верховенства права і у виниклому спорі підлягає застосуванню норма Конституції України, як норма прямої дії, а норма діючого законодавства що суперечить Конституції України не підлягає застосуванню за принципом верховенства права та юридичної сили правової норми і конкуренції цих норм.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII), який набрав чинності 01.01.2016, наведені положення ч. 5 ст.141 Закону №2453-VI, в частині максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, були викладені у такій редакції «Тимчасово, у період з 01.01.2016року по 31.12.2016року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Частиною 3 ст.141 Закону №2453-VI (в редакції, Закону № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016року №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Судом першої інстанції встановлено, що право на подібний перерахунок із зазначених підстав, на час звернення позивача (13.12.2016 року) було закріплено положеннями ст.141 Закону №2453-VI (в редакції, Закону №192-VIII), де передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що порядок звернення за таким перерахунком визначено розділом ІІ Порядку №3-1.

За змістом п.1 цього Порядку заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (пункти 2, 3, 4 Порядку №3-1).

Згідно з п.2 розділу ІІІ Порядку № 3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Попри це, визначення судом першої інстанції періоду, з якого позивачці має здійснюватись перерахунок, виходячи із поданої нею довідки «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» від 13.12.2016 № 609 у якій встановлено зміну розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за грудень 2016 року, здійснено шляхом неправильного трактування положень п.4 Порядку №3-1.

З копії довідки № 609 від 13 грудня 2016 року ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, вбачається, що суддівська винагорода ОСОБА_1 згідно ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за грудень 2016 року становить 24 000 грн., з якої 16 000 грн. посадовий оклад, 8000 грн. надбавка за вислугу років (50 % посадового окладу).

Відтак, враховуючи те, що згідно поданої довідки підвищення щомісячного грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді відбулося у грудні 2016 року, то відповідно такий перерахунок має бути здійснено з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, тобто з 01.01.2017 відповідно без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Що стосується вимоги позивача про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із надбавкою 20% як особі, яка проживає у населеному пункті, що має статус гірського, урахуванням різниці, що була виплачена в цей період слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні» (далі Закону № 56/95-ВР) статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.

Згідно із частиною другою статті 6 Закону № 56/95-ВР розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Фінансування збільшення розміру пенсій, передбачене цією частиною, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що відповідач виплачує позивачу, довічне грошове утримання, як судді у відставці відповідно до частини другої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Копією паспорта позивача в справі НОМЕР_1, виданого Рожнятівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 05.01.199 року, підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає АДРЕСА_1, якому надано статус гірського населеного пункту відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірських в Івано-Франківській області».

Оскільки щомісячне довічне грошове утримання належить до соціального забезпечення судді у відставці і є за своє суттю одним із видів державних пенсій, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1 як особа, якій виплачується довічне грошове утримання і яка постійно проживає у гірському населеному пункті має право на гарантії і пільги встановлені Законом № 56/95-ВР.

В іншому випадку це б суперечило практиці Європейського Суду з прав людини, згідно якої якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (справа «Пічкур проти України»).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року у справі № 345/1761/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 05.04.2018 року.