Справа № 2а-344/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

В особі судді Музичук Н.Ю.

при секретарі Радюк Ю.Ю.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Житомирській області про визнання неправомірними дій інспектора, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Управління ДАІ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови серії АМ № 056239 від 14.11.2009 р. в справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві позивач просить суд, скасувати постанову серії АМ № 056329 від 14.11.2009 р. в справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що згідно паспорту до вимірювача швидкості «Беркут», по-перше, даний прилад має дальність вимірювання на рівній дорозі автомобілю типу «Жигулі» не менше 400 м., а по-друге, здійснює вимірювання швидкості двох транспортних засобів, що виключає можливість ідентифікації транспортного засобу, який порушує правила дорожнього руху. Також пояснила, що відповідно до вимог ст.251 КУпАП фіксація правопорушення повинна здійснюватися технічними засобами, які об лаштовані функцією фото-, відео зйомки, яких вимірювач швидкості «Беркут» не має.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час повідомлявся заздалегідь та у встановленому законом порядку, до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення. У даних поясненнях зазначається, зокрема, що швидкість вимірювалась приладом, використання якого дозволено на території України, він пройшов метрологічну повірку, опломбований заводом-виробником. Згідно роздруківки із памяті вимірювача швидкості «Беркут» під час чергування інспектором ДПС ОСОБА_3 було зафіксовано пять випадків перевищення швидкості, на які і було складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності, дорожні знаки встановлені на місті реконструкції дороги згідно схеми, при розгляді адміністративної справи від позивача не надходило ніяких клопотань, просили в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними, а постанову слід переглянути та змінити захід адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

14 листопада 2009 р. інспектором взводу № 3 роти ДПС для ОДДЗ м. Житомир ОСОБА_3 було винесено постанову серії АМ № 056329 в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Однак, з винесеною постановою в справі про адміністративне правопорушення позивач не погоджується. Із дослідженої в судовому засіданні постанови серії АМ № 056329 від 14.11.2009 р. та протоколу серії АМ № 075043 від 14.11.2009 р. про адміністративне правопорушення вбачається, що 14.11.2009 р. о 19 год. 39 хв. ОСОБА_2 на 212 км. автодороги Київ-Чоп допустив перевищення швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження швидкості 50», рухався зі швидкістю 87 км/год, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову суд визнає протиправною, а тому вона підлягає скасуванню.

Як зазначено в оспорюваній постанові водій допустив перевищення швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження швидкості 50».

В судовому засіданні позивач доводив, що 14.11.2009 р. о 19 год. 39 хв. позивач рухався по автодорозі Київ-Чоп зі швидкістю 66-68 км/год. Після того як його було зупинено інспектором ДПС йому на технічному пристрої було показано просто розмір чиєїсь швидкості, яка становила 87 км/год, тоді як він рухаючись у щільному потоці автомобілів швидкість не перевищував. Згідно паспорту до вимірювача швидкості «Беркут», по-перше, даний прилад має дальність вимірювання на рівній дорозі автомобілю типу «Жигулі» не менше 400 м., а по-друге, здійснює вимірювання швидкості двох транспортних засобів, що виключає можливість ідентифікації транспортного засобу, який порушує правила дорожнього руху. Також пояснила, що відповідно до вимог ст.251 КУпАП фіксація правопорушення повинна здійснюватися технічними засобами, які облаштовані функцією фото-, відео зйомки, яких вимірювач швидкості «Беркут» не має.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що посилання на показники радіолокаційного вимірювача швидкості «Беркут» в протоколі про адміністративне правопорушення не є переконливим, належним допустимим доказом, відповідно 69-70 КАС України. Сама по собі постанова в справі про адміністративне правопорушення та протокол, долучені до матеріалів справи, не дають можливості встановити, що автомобіль Шкода д.н.з. НОМЕР_1 дійсно допустив перевищення швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження швидкості руху 50».

Крім того, працівником ДПС не було відібрано пояснень у свідків, які могли б підтвердити або спростувати вказаний факт.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при складанні постанови службова особа всупереч положенням ст.ст. 245, 251 КУпАП України, не було зясовано повно та обєктивно обставин справи.

Отже, в ході судового засідання не були добуті докази стосовно того, що позивач своїми діями порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) взнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Обєкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Тобто, обєктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного звязку між діянням у шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту обєктивної сторони адміністративного правопорушення.

В діяннях позивача відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення, яке знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. Отже, в діяннях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи положення чинного законодавства, норми КУпАП, п. З Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2 - суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17,18,19, 69-71,122,143,159-163,167, 186,254 КАС України, ст.ст. 245, 247,251, 254, 256, 268, 280, 287-289 КУпАП, суд, -

постанови в:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити-частково.

Постанову Інспектора взводу №3 роти ДПС для ОДДЗ м. Житомир ОСОБА_3 від 14 листопада 2009 року за № АМ 056329 в адміністративній справі за ст. 122 ч.1 КУпАП про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. визнати неправомірною і скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук