Справа № 817/678/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2018 року м. Рівне №817/678/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації
про зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Р.) звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просила суд зобовязати відповідача призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки відмова була протиправною та суперечила вимогам чинного законодавства, та у звязку із цим скасувати нараховану переплату в сумі 2268,93грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у звязку з проведенням антитерористичної операції вона та її сім'я, були змушені покинути постійне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 та переїхати на тимчасове проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що їй повідомили про відмову у виплаті щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 14.06.2017. Так, 04.01.2018 позивачем було отримане рішення №01/5-03-47 про відмову у призначенні такої щомісячної адресної допомоги у звязку з тим, що населений пункт м. Алмазне Луганської області, відсутній у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085р. Позивач вказує, що м. Алмазне Луганської області, входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За наведених обставин вважає, що має право на одержання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. А тому, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Зазначає, що підставою для відмови позивачу стало те, що м. Алмазне Луганської області не входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Виходячи з наведеного, вважає, що з 03.06.2017 право на отримання щомісячної адресної допомоги позивач втратила, оскільки м. Алмазне Луганської області розташоване в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі вищенаведеного за безпідставністю позовних вимог, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю(а.с.28-29).

Відповідно до п.2 ч.1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Зареєстрованим місцем проживання зазначено: вул. Камська, буд.48, м. Алмазна (м.Стаханов) Луганська область, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією довідки від 14.12.2016 № (а.с.9).

Згідно із довідки від 14.12.2016 №, чоловік позивачки ОСОБА_2, також взятий на облік як внутрішньо переміщена особа(а.с.10).

Також, копією паспорта позивачки серії ЕМ №303343, виданого Стахановським МВ УМВС України в Рівненській області 31.07.1999, також підтверджено, що місце проживання позивачки зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (м.Стаханов) Луганська область, та 21.10.2015 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с7-8).

Згідно із інформацією Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, повторно допомога позивачці була призначена на період з 14.12.2016 по 13.06.2017, в розмірі 884грн., щомісячно(а.с.15).

Наявною копією повідомлення від 19.09.2017 № 03/19-2-595 повідомлено позивачку, що з 14.06.2017 їй припинено у виплаті щомісячної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг(а.с.11).

На звернення ОСОБА_1, Штабом Антитерористичного центру при СБУ України від 02.11.2017 № 33/7/є-2101, проінформовано, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р. Надання інформації про віднесення населеного пункту до відповідного переліку є фактично розясненням нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, що не належить до компетенції Штабу(а.с.13).

Також, Штабом Антитерористичного центру при СБУ України від 03.11.2017 № 33/7-9637, повідомлено, що територія Луганської області з 07.04.2014 визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято(а.с.14).

Згідно із копії повідомлення від 20.11.2017 №01/5-03-4272, Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації зазначило, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 2268,93грн. (переплата по раніше виплаченій державній допомозі), в звязку з неправомірним призначенням. А тому просило протягом місяця здійснити сплату вказаної суми (а.с.12).

Листом від 13.12.2017 №01-Є-4272 Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації повідомив позивачку, що оскільки лист СБУ не містить чіткого визначення, що м. Алмазне відноситься до тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, управлінню праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації направлено лист щодо повторного запиту до СБУ із зазначеного питання для прийняття рішення(а.с.15-16).

Як встановлено судом, 04.01.2018 відповідачем рішенням №01/5-03-47 повідомив, ОСОБА_1 про те, що права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг її сімя немає. У звязку з тим, що населений пункт м. Алмазне Луганської області, не внесений до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та на основі відповіді Штабу АТО при СБУ(а.с.18).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, яким припинено позивачці та її сімї в отриманні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 звернулася із захистом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначає Закон України "Про забезпечення прав внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (далі Закон України від 20.10.2014 №1706-VII).

Згідно із частин 1, 2 ст. 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок №505).

Згідно з п. 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сімї).

Розмір допомоги залежить від статусу її отримувачів. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Пунктом 12 Порядку №505 визначено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сімї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сімї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Суд звертає увагу, що статус позивачки як внутрішньо переміщеної особи, належно підтверджений довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.12.2016 №. Відомості про зняття її та сім'ї із вказаного обліку чи з інших підстав, передбачених пунктом 12 Порядку №505, в яких виплата грошової допомоги припиняється - у суду відсутні.

Як стверджує відповідач у відзиві на позов, виплата ОСОБА_1 грошової допомоги була припинена у звязку з тим, що населений пункт м. Алмазне Луганської області, розташований в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Суд враховує, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11. 2014 № 1085 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Перелік №1085).

До Переліку №1085(в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) включено місто обласного значення Стаханов Луганської області.

При цьому, м. Алмазне Луганської області в зазначеному Переліку № 1085 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не відображено.

Водночас, суд звертає увагу, що Постановою Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1351 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей», яка набрала чинності 22.05.2016, перейменовано такий населений пункт у Луганській області: місто Стаханов на місто Кадіївка.

Разом з тим, суд вважає загальновідомими та такими, що не потребують доказування відповідно до ч.3 ст.78 КАС України, обставини щодо адміністративно-територіального устрою Луганської області, а саме що м. Алмазне входить до складу Кадіївської міської ради, місто Кадіївка є містом обласного підпорядкування (тобто, м. Алмазна належить до Кадіївської міської ради Луганської області).

Підставність зазначеного висновку підтверджується також розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р, яким внесено зміни до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, відповідно до яких, в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, включені міста обласного значення (у тому числі всі населені пункти, які адміністративно підпорядковані міським радам цих міст), зокрема: м. Кадіївка (у тому числі м. Алмазна, м. Ірміно).

Таким чином, м. Алмазна Кадіївської міської ради відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до Переліку №1085 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), як населений пункт, що розташований в межах Кадіївської (Стаханівської) міської ради Луганської області.

Окрім цього, суд підкреслює, що згідно з пунктом 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" від 16.09. 2014 року № 1680-VII, в редакції Закону № 2167-VIII від 06.10.2017, згідно з цим Законом тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №252-VIII визначено окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Так, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Суд зазначає, що м. Алмазна Луганської області розташоване на території між державним кордоном України з Російською Федерацією та лінією в межах координат, які визначені додатком до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №252-VIII, тобто на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначені обставини є загальновідомими та не потребують доказування відповідно до ч.3 ст.78 КАС України. При цьому, такі обставини мали місце як на момент виникнення спірних правовідносин, і на час розгляду справи судом.

Таким чином, позивачка, яка має належно підтверджений статус внутрішньо переміщеної особи, має право на отримання щомісячної адресної допомоги відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, позаяк перемістилася з тимчасово окупованої території України м. Алмазна Луганської області.

Наведені вище норми закону та встановлені фактичні обставини справи дають суду підстави для висновку, що припинення відповідачем з 14.06.2017 виплати позивачці вказаної адресної допомоги з підстав, що населений пункт м. Алмазна Луганської області, відсутній в переліку № 1085, є необґрунтованим, безпідставним та порушує законне право позивачки на отримання такої допомоги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно припинено з 14.06.2017 виплату щомісячної адресної допомоги сімї позивачці як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до повідомлення №03/19-2-595 від 19.09.2017.

А тому, вказана виплата у сумі 2268,93грн. здійснена відповідачем правомірно та судом не розцінюється як заборгованість (переплата по раніше виплаченій державній допомозі).

Отже, позовна вимога про скасування нарахованої переплати в сумі 2268,93грн. не підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобовязати відповідача призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 19.09.2017, то суду необхідно зазначити наступне.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд враховує, що умови та порядок вирішення питання про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 та віднесені до виключної компетенції структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах.

Суд не може підміняти державний орган, правомірність дій якого оскаржується, приймати замість нього інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо припинення з 14.06.2017 виплати ОСОБА_1 щомісячної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобовязати вирішити питання про поновлення виплати ОСОБА_1 щомісячної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з моменту її припинення, а саме з 14.06.2017.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень частково не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача частково обґрунтовані.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, судові витрати на суму 352,40грн., сплачені згідно із квитанції від 26.02.2018 №62(а.с.2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (34501, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (34500, вул. Демократична, 46, м. Сарни, Рівненська область, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо припинення з 14.06.2017 виплати ОСОБА_1 щомісячної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації вирішити питання про поновлення виплати ОСОБА_1 щомісячної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з моменту її припинення, а саме з 14.06.2017.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (34501, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (34500, вул. Демократична, 46, м. Сарни, Рівненська область, ) судові витрати на суму 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зозуля Д.П.