Справа № 462/5757/17
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/5757/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної служби у місті Львові ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою інспектора поліції від 23 листопада 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова серії АР №631535 є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що працівником поліції було порушено його право на правову допомогу та складено постанову всупереч вимогам закону на місці вчинення правопорушення. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому покликається на те, що інспектор поліції правомірно склала постанову по справі про адміністративне правопорушення, оскільки водій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці та позивачу було розяснено право на правову допомогу, однак адвокат ОСОБА_3 не підтвердила свої повноваження, внаслідок чого постанова є законною, обґрунтованою, справедливою, просить у задоволенні позову відмовити, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №631535 від 23 листопада 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Patrol», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Городоцька-Замкнена у м. Львові 23 листопада 2017 року о 13.25 год. користувався засобами звязку, а саме телефоном, тримаючи його у лівій руці, чим порушилввимоги п. 2.9. (д) ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9. (д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Також, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч наведеному відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що позивач ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Nissan Patrol», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Городоцька-Замкнена у м. Львові 23 листопада 2017 року о 13.25 год. користувався засобами звязку, а саме телефоном, тримаючи його у лівій руці.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного суду України №1-11/2015 від 26 травня 2015 року.

Однак, всупереч наведеному, інспектором патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови не виконано вищезазначених вимог закону, складено таку постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача ОСОБА_1, враховуючи те, що він не погоджувався із тим, що вчинив адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

А також у відповідності до ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний поважати і не порушувати прав і свобод людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Однак, як вбачається із пояснень ОСОБА_1, свідчень свідка ОСОБА_3 та відеозапису, наданого представником відповідача позивач бажав скористатись правовою допомогою та запросив адвоката ОСОБА_3, однак інспектор поліції не допустила такого адвоката, покликаючись на те, що у адвоката відсутні повноваження, оскільки відсутній договір.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Кодексу України пАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: надання усних і письмових консультацій, розяснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують обєктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1, свідчень свідка ОСОБА_3 та відеозапису, наданого представником відповідача, позивач потребував невідкладної правової допомоги, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався на місці вчинення правопорушення, крім того, адвокат ОСОБА_3 запропонувала інспектору поліції укласти договір невідкладно на місці вчинення правопорушення, однак інспектор поліції проігнорувала таку пропозицію та відмовила позивачу у участі даного адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чим грубо порушила невідємне та основоположне право ОСОБА_1 на правову допомогу, а відтак, на переконання суду постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №631535 від 23 листопада 2017 року складено з порушенням прав позивача, така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5-10, 71, 241-243, 246, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Постанову серії АР №631535 від 23 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш