Справа № 814/292/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 р.

Справа № 814/292/18

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В., у письмовому провадженні розглянувши клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи

за позовом:

Приватного підприємства "Анатолівське", вул. Садова, 47, с. Анатолівка, Березанський район, Миколаївська область, 57450

до відповідача:

Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.10.2017 № 7 та № 7,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Анатолівське» (далі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі – відповідач, ГУ ДФС) від 10.10.2017 року № 7 та № 7.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечив та зазначив, що за результатами проведеного аналізу та здійснених заходів, у сукупності, не можливо підтвердити факт реального здійснення господарської операції ПП «Анатолівське» із контрагентом ТОВ «Домострой-11» за жовтень 2016 року. Податкові повідомлення-рішення від 10.10.2017 року є законними та скасуванню не підлягають.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У період з 08.09.2017 року по 14.09.2017 року спеціалістами ГУ ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Анатолівське» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість (далі – ПДВ) по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Домострой-11» () за жовтень 2016 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників.

Результати перевірки оформлено актом від 21.09.2017 року № 1265/14-29-14-07/35716703 (далі – акт перевірки).

Висновками акту перевірки встановлено порушення ПП «Анатолівське» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2016 року на загальну суму 56946,00 грн. та завищено від’ємне значення з податку на додану вартість за жовтень 2016 року на загальну суму 307221,00 грн.

10.10.2017 року, на підставі акту перевірки, відповідачем оформлено та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення № 7 на суму 307221,00 грн. та № 7 на суму 14236,50 грн.

Не погодившись з вищевказаним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ПП «Анатолівське» зареєстроване як юридична особа 27.10.2008 року та є платником ПДВ. Основними видами діяльності позивача є: надання інших допоміжних комерційних послуг (КВЕД 82.99); постачання інших готових страв (КВЕД 01.61); вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11); розведення свиней (КВЕД 01.46); розведення овець і кіз (КВЕД 01.45).

03.10.2016 року між ПП «Анатолівське» та ТОВ «Домострой-11» укладено договір поставки, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Домострой-11») поставляє, а покупець (ПП «Анатолівське») – оплачує та приймає товар (мінеральні добрива). Покупець робить оплату вартості товару шляхом банківського переведення коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку-фактури. Відвантаження товару, згідно п. 1.9 договору поставки, здійснюється на умовах само вивозу з бази ТОВ «Домострой-11».

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції та за наявності всіх реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Факт отримання та постачання товарів за операціями між ПП «Анатолівське» та ТОВ «Домострой-11» підтверджуються первинними документами, оформленими належним чином, а саме: договором поставки, виписками по рахункам, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, обліковими листами, копіями картки рахунків 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» - за жовтень 2016 року.

В акті перевірки перевіряючі посилаються, що наданий договір поставки від 03.10.2016 року до перевірки та ТТН містять суперечливі відомості щодо поставки товару, а саме: в ТТН зазначено пункт навантаження: Одеська область, с. Нерубайське, що суперечить юридичній адресі підприємства постачальника: Київська область, м. Ірпінь, а отже – і п. 1.9 договору поставки від 03.10.2016 року.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України, а також інші законодавчі акти України не передбачають обов’язків або прав одного платника податків вимагати від іншого суб’єкта господарювання інформації щодо наявності у нього складських приміщень та їх розташування.

Як зазначено в акті перевірки, ГУ ДФС у Миколаївській області отримано від Київської місцевої прокуратури №2 податкову інформацію, згідно якої: у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000011 від 27.01.2017 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, з метою припинення діяльності транзитно-конвертаційної групи та надання послуг з формування «штучного» податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки встановлено ряд підприємств з ознаками фіктивності, реквізити яких використані учасниками транзитно-конвертаційної групи, серед яких ТОВ «Домострой-11».

Одночасно з цим, в акті перевірки відсутні посилання на судові рішення, що набрали законної сили, щодо притягнення посадових осіб учасників правочину до кримінальної відповідальності за цими статтями.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог п. 198.3 ст. 198, п. п. 201.4, 201.10 ст. 201 ПК України право на формування податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання по першій події. Підставою для формування податкового кредиту є перш за все податкова та видаткова накладна, оформлена належним чином і зареєстрована в Реєстр податкових накладних. Ані в акті перевірки, ані під час судового розгляду справи відповідачем не доведено факт неналежного оформлення даних документів або їх відсутність.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 р. вих. № 11/13-11 роз'яснив, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Враховуючи те, що позивачем надано усі необхідні первинні бухгалтерські документи на підтвердження реальності господарської операції з його контрагентами за перевірений період, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 77, 78, 139, 205, 241 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Анатолівське» (вул. Садова, 47, с. Анатолівка, Березанський район, Миколаївська область, 57450) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001) – задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.10.2017 року № 7.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.10.2017 року № 7.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області () на користь Приватного підприємства «Анатолівське» () судовий збір у розмірі 5676,06 грн. (п’ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень 06 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.04.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська