Справа № 344/2553/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2553/17
Провадження № 2-а/344/127/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №810489 від 13.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №810489 від 13.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення вимоги дорожнього знаку 4.2, та не предявив для перевірки посвідчення водія категорї В. Просить постанову скасувати, оскільки, 13.02.2017 року о 16:00 год. по вул.Івасюка в м.Івано-Франківську інспектор Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 зупинив його транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. АТ 97098 АО та повідомив позивача, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2, чим порушив ПДР України. Після зупинки автомобіля, позивач предявив водійське посвідчення інспектору, заперечив порушення правил дорожнього руху та вимагав предявлення доказів даного порушення. Відповідач жодних доказів позивачу не предявив, почав на місці складати постанову про адмінправопорушення, а позивач відмовився спілкуватись з відповідачем. Після чого працівники патрульної поліції наказали йому закрити автомобіль та їхати з ними у міське відділення поліції на вул.Бельведерську, пояснивши, що це є адміністративний арешт, так як позивач відмовився з ними спілкуватись та повідомляти свої анкетні дані. Після доставки його у відділення поліції, позивач заявив, що буде спілкуватись з працівниками поліції тільки у присутності адвоката. Коли прибув адвокат, наданий центром безоплатної вторинної допомоги, йому було відмовлено робити зауваження, заявляти клопотання. Крім того, відповідач в приміщенні міського відділу поліції став вимагати у позивача водійські права, на що останній повідомив, що водійські права, як і інші особисті документи та речі, залишилися в його автомобілі, після чого інспектор Чоп Ю.І. заявив, що позивач керував автомобілем без посвідчення водія та виніс оскаржувану постанову. Просив скасувати постанову серії АР №810489 від 13.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24-26). В попередньому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладних в адміністративному позові, просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення заявлених позовних вимог заперечила, надала суду відеофайл з нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується факт вчинення позивачем вказаного адмінправопорушення. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 27-34).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно копії оскаржуваної постанови серії АР №810489 від 13.02.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором Роти №2 Батальйону УПП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2, по вул.Бельведерська, 32 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 13.02.2017 року о 15:50 год. керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1, по вул.Миколайчука, 17 в м. Івано-Франківську, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2, а також не предявив для перевірки посвідчення водія категорії В. У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. (а.с. 8).

Під час перегляду відеофайлу з нагрудної камери поліцейського в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено інспектором патрульної поліції про причину зупинки, а саме про порушення останнім вимог дорожнього знаку 4.2, розяснено права згідно вимог ст. 268 КУпАП. На вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_1 відмовився предявити для огляду пакет документів, а саме: посвідчення водія, технічний паспорт на ТЗ, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вимагав надання йому правової допомоги. Поводив себе зухвало, агресивно, не виконував законних вимог інспекторів УПП в м.Івано-Франківську, які перебували при виконанні ними службових обовязків. На чергову вимогу працівника патрульної поліції у присутності адвоката по безоплатній вторинній допомозі, ОСОБА_1 відмовився предявити для огляду вищезгаданий пакет документів. А тому, факти, викладені інспектором Роти №2 Батальйону УПП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 2.1.А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 32 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктом 33.4 ПДР України визначено, що наказовий знак 4.2 Рух праворуч встановлює рух лише у напрямку, указаному стрілкою на знаку 4.2.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст.126 Кодесу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором Роти №2 Батальйону УПП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, факт вчинення позивачем зазначеного адмінправопорушення підтверджується відеофайлом з нагрудної камери поліцейського, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 126, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №810489 від 13.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 11.04.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.