Справа № 826/20235/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2018 року № 826/20235/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаУправління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві , Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за участю третьої особи - Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в якому просив: визнати протиправними дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо порушення строку надсилання документів виконавчого провадження № 5298931 (лист Святошинського РВДВС м. Київ від 28.11.2016 № 1177/29 на № 59595 «Щодо відкриття провадження» та додаток до нього: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52989931 від 28 листопада 2016 року; лист Святошинського РВДВС м. Київ від 28.11.2016 № 1177/29 на № 59603 «Щодо передачі виконавчого документу» та додаток до нього: постанова про передачу виконавчого документу ВП № 52989931 від 28 листопада 2016 року) ОСОБА_1, передбаченого ч. 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає у не надсиланні ОСОБА_1 постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28 листопада 2016 року про задоволення заяви начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вишневського Ю. А. щодо відводу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від виконання рішення - виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/3742/16 від 19.10.2016 року, та передачі виконавчого провадження № 5289931 іншому органу ДВС. Визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає у не внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28 листопада 2016 року про задоволення заяви начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вишневського Ю. А. щодо відводу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції від виконання рішення - виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/3742/16 від 19.10.2016 року, та передачі виконавчого провадження № 5289931 іншому органу ДВС. Скасувати постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28 листопада 2016 року про задоволення заяви начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вишневського Ю. А. щодо відводу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції від виконання рішення - виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/3742/16 від 19.10.2016 року, та передачі виконавчого провадження № 5289931 іншому органу ДВС. Скасувати постанову про передачу виконавчого документу від 28 листопада 2016 року ВП 52989931, винесену старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумовою Надією Іванівною, про передачу виконавчого провадження №52989931 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/3742/16 від 19.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2204,80 грн. до Державного бюджету України - у строк до 02.12.2016 р. до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28 листопада 2016 року ВП 52989931, винесену старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумовою Надією Іванівною. Одночасно заявляю таке клопотання: звільнити позивача від сплати судового збору у зв'язку із малозабезпеченістю.

В ході судового розгляду даної справи позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечував, надавши письмові заперечення проти позову.

У зв'язку з наведеним, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва установив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №52989931 за виконавчим листом № 826/3742/16 від 19.10.2016, що видав Окружний адміністративний суд м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 2204,80 грн.

Боржником за виконавчим документом є: ОСОБА_1, ідн.НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1. Стягувачем є: Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

28.11.2016 до відділу за вх. 23427/03-20 надійшла заява стягувача - Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №14705/9/26-57-17-31 від 23.11.2016, про виконання виконавчого листа № 826/3742/16 від 19.10.2016, що видав: Окружний адміністративний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 2204,80 грн.

Керуючись статтями 3, 24, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 28.11.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Виконавчий документ надійшов до відділу за заявою Державної податкової інспекції у Святошннському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №14705/9/26-57-17-31 від 23.11.2016, що відповідає вимогам статті 26 Закону.

Зазначена постанова направлена сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику рекомендованим поштовим відправленням за № 033.

Як вбачається з системи «Відстеження пересилання поштових відправлень» на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта», зазначене поштове відправлення отримане адресатом 13.12.2016 року.

Згідно реєстру відправлень рекомендованої кореспонденції: постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2016 року за вих. №59595 та постанова про передачу виконавчого документу від 28.11.2016 за вих. № 59603, в зв'язку з значною службовою завантаженістю працівників канцелярії було направлено стягувачу 01.12.2016.

Суд зазначає, що направлення постанови про відкриття виконавчого провадження з запізненням не призвело до порушення прав боржника, оскільки в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 року можливість виконання боржником рішення суду в строк для самостійного виконання без застосування фінансових санкцій (виконавчого збору) виключена, а тому, вказана обставина, поряд з тим, що постанова все ж таки отримана боржником, свідчить про те, що направлення останньої не відіграє значущої ролі для примусового виконання даного виконавчого провадження, а тому не може бути підставою для скасування постанови.

28.11.2016 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлена заява начальника Відділу про відвід Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від виконання вказаного виконавчого документу (виконавчого провадження), оскільки боржник за виконавчим документом - ОСОБА_1 перебував на посаді головного державного виконавця цього ж відділу.

Згідно статті 23 Закону, питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову в задоволенні відводу, самовідводу-начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі відводу державного виконавця виконавчий документ передається у встановленому порядку іншому державному виконавцеві або іншому органу державної виконавчої служби.

Так, частиною 4 статті 5 Закону визначено, що державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо боржником або стягувачем є сам виконавець, боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем; виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів; виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів.

Терміни "потенційний конфлікт інтересів", "реальний конфлікт інтересів", "пряме підпорядкування" вживаються у значенні, визначеному Законом України "Про запобігання корупції".

Абзацом другим частини 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону, вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов'язками, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов'язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

Державний виконавець, приватний виконавець зобов'язані вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів.

Статтею 29 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів, зокрема усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Крім цього, згідно пункту третього частини першої статті 26 Закону України «Про запобігання корупції», особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.

Отже, начальником відділу, який у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України, дорученнями Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - директор Департаменту), наказами головного територіального управління юстиції, а також Положенням про відділ, ураховуючи те, що боржник - ОСОБА_1 займав посаду головного державного виконавця відділу, з якої був звільнений згідно наказу Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.11.2016 року, за відсутності інформації щодо фактичного ознайомлення (оголошення) останнього (му) з відповідним рішенням роботодавця (наказом), що має суттєве значення для виконання службових обов'язків, з метою дотримання принципу неупередженості та об'єктивності при примусовому виконанні рішень, обмежень, встановлених законодавством щодо осіб, після припинення діяльності яких, пов'язаної з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, та виключення можливості виникнення конфлікту інтересів, прийнято рішення щодо повідомлення вищої установи (Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві) про наявність зазначених обставин, з клопотання про відвід всіх державних виконавців зазначеного відділу від виконання рішення суду (виконавчого провадження).

Відповідно до пункту 7 Розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Частина 5 статті 5 Закону визначає, що про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

За результатами розгляду відповідного повідомлення (заяви), начальником Управління прийнято рішення про задоволення останньої та передачу виконавчого провадження до іншого органу ДВС, а саме Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, про що винесено постанову від 28.11.2016 року.

У випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обов'язково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

Обов'язок по направленню постанови про передачу виконавчого провадження, винесену начальником управління державної виконавчої служби в порядку визначеному Законом, не покладено на відділ, оскільки, як вбачається з наведеного, останній виступає навпаки одним з адресатів, а тому бездіяльність відділу щодо не направлення постанови начальника Управління від 28.11.2016 року боржнику не є неправомірною, та не може бути визнана незаконною.

Пунктом першим Розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження постанови, зазначеної у абзаці третьому цього пункту, винести постанову про передачу виконавчого документа та направити виконавчий документ до відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, на підставі постанови начальника управління державним виконавцем 28.11.2016 винесено постанову про передачу виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону, положеннями Розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, обов'язок щодо направлення постанови про передачу виконавчого документу сторонам виконавчого провадження не передбачено, натомість покладено обов'язок на державного виконавця, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надіслати сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем, 01.12.2016 за вих. № 59603 направлено боржнику копію постанови.

З приводу наявності постанови Управління від 28.11.2016 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, відповідача зазначив, що відділ не є видавником постанови, а тому, знову ж таки, не уповноважений на несення відомостей щодо останньої до реєстру.

Щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 листопада 2016 року ВП 52989931, винесену старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумовою Надією Іванівною, суд зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №52989931 за виконавчим листом № 826/3742/16 від 19.10.2016, що видав Окружний адміністративний суд м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 2204,80 грн. Боржником за виконавчим документом є: ОСОБА_1, ідн.НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1. Стягувачем є: Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду не виконано, отже підстав для скасування зазначеної постанови відсутні.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку суду, позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій