Справа № 760/2843/16-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.04.2018 Київ К/9901/6339/18 760/2843/16-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.01.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Комісії з ліквідації Ніжинського МВ УМВС України у Чернігівській області, Ніжинського МВ УМВС України у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2017 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 01.07.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016, на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи таке рішення, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що у постанові старшого слідчого від 31.03.2015 про закриття кримінального провадження зазначено про неможливість встановити наявність чи відсутність в діях водіїв невідповідність Правилам дорожнього руху України та причинного зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, під час досудового розслідування не був встановлений порушник, дії якого призвели до дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим підстави для направлення зібраних матеріалів, після винесення постанови від 31.03.2015, до суду - були відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2017, ОСОБА_2 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

На підтвердження наведених у заяві доводів ОСОБА_2 надав ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.05.2008 (К-32831/06), 10.03.2016 (К/800/36469/15), 09.07.2015 (К/800/16112/15), постанову Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 (К/800/55579/14), постанову Верховного Суду України 15.12.2015 (у справі №511/1994/14-а), висновкам яких, на його думку, ухвала Вищого адміністративного суду України від 23.01.2017 не відповідає.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.05.2017 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Комісії з ліквідації Ніжинського МВ УМВС України у Чернігівській області, Ніжинського МВ УМВС України у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.01.2017.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) матеріали заяви передано до Верховного Суду.

Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України мотивами перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ? при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, а також невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Зі змісту рішення, про перегляд якого подано заяву, та рішень Вищого адміністративного суду України, наданих для порівняння, не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

Постанова Верховного Суду України 15.12.2015 (у справі №511/1994/14-а), яку ОСОБА_2 долучив до заяви, не містять правового висновку про застосування норм матеріального права і тому не є тим рішенням, яке підтверджує підставу, встановлену пунктом 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом України за пунктом 1, 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтвердилися, в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

Судді Н.А.Данилевич

В.М.Шарапа