Справа № 646/533/18
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/533/18
№ провадження 2-а/646/68/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2018 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді Теслікової І.І.,
за участі секретаря Ротач К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 9-ї роти 4-го батальону старшого лейтенанта Шахова М.А. про скасування постанови серії ЕАА № 261454 від 11.01.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 9-ї роти 4-го батальону старшого лейтенанта Шахова М.А. про скасування постанови серії ЕАА № 261454 від 11.01.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності, яким просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАА № 261454 від 11.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП про та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, оскаржувану постанову вважає необґрунтованою та незаконною, прийнятою з порушенням чинного законодавства України, оскільки на час винесення постанови у інспектора поліції Шляхова М.А. були відсутні докази скоєння ним правопорушення, оскільки патрульний автомобіль знаходився поза межами можливості огляду перехрестя за адресою: Бутлерівський вїзд, б. 3 та виїзд з дому по АДРЕСА_1 , та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи та невірно зазначив місце вчинення правопорушення.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Жодних заяв чи заперечень до суду не надіслано.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 261454 від 11.01.2018 року інспектором 9-ї роти 4-го батальону Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України старшим лейтенантом Шаховим М.А. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Із вищезазначеної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 , 11.01.2018 року, у м. Харкові, вул. Гагаріна, б. 76, керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.46 Правил дорожнього руху України- Порушення вимог знаків пріоритету.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Щодо посилання позивача на протиправні дії інспектора поліції Шахова М.А. щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме незаконного розгляду справи на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати такі справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений на їх розгляд, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Крім того, відповідно до п. п. 1, 2 Розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів, про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
У відповідності до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція УПП в Харківській області ДПП, є м. Харків.
Також позивач в обґрунтування позову посилається на той факт, що перехрестя за адресою: Бутлерівський вїзд, б. 3 та виїзд з дому по АДРЕСА_1 ., на якому нібито було вчинене правопорушення, за яке він був притягнутий до адміністративної відповідальності, було не можливо бачити інспекторові, який знаходився у патрульному автомобілі за 50 метрів від зазначеного перехрестя. Крім того, інспектором у оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 невірно зазначена адреса вчинення правопорушення та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надав, доводи позивача викладені у позовній заяві не спростував.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.
Відповідач відповідно до ст.78 цього Кодексу не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог ст.ст.247п.1,293 КУпАП, скасовує вказану постанову.
Крім того, згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, задовольняючи позовну вимогу про скасування оскаржуваної постанови, необхідно закрити провадження у справі.
Керуючись ст.ст.77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст.122,245,247п.1,280,288,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 8.5.1 ПДР України, - суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№411593 від 07.09.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн., а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та в порядку ст. 295КАС України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Теслікова І.І.