Справа № 826/11228/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Земляної Г.В.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голови Державного агентства рибного господарства України Ковалів Яреми Богдановича, третя особа: Державне агентство рибного господарства України про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Голови Державного агентства рибного господарства України Ковалів Яреми Богдановича, третя особа: Державне агентство рибного господарства України про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року вказаний адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про визнання поважними причини пропуску ним строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, оскаржувана ухвала прийнята без урахування всіх фактичних обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи вказаний адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено причин, які об'єктивно перешкоджали реалізувати його право на звернення до суду в рамках законодавчо встановленого терміну.

З таким висновком колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що в вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом № 826/11286/16 до Голови Державного агентства рибного господарства України Коваліва Яреми Богдановича, третя особа: Державне агентство рибного господарства України про визнання рішення засідання конкурсної комісії Державного агентства рибного господарства України від 23.02.2016 таким, що відповідає вимогам діючого законодавства України; зобов'язання визнати результати конкурсу та призначити позивача на посаду заступника начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Херсонській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2017 року позовну заяву залишено без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2017 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом мотивувальної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року підставою для скасування ухвали суду першої інстанції стало те, що перш ніж залишити позов без розгляду, суд першої інстанції мав переконатись у дотриманні норм процесуального права та встановити невиправдану бездіяльність позивача щодо неотримання процесуальних документів.

Враховуючи зазначене, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 року відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

14 лютого 2018 року позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, обґрунтування якої зводиться до того, що лише 04.09.2017 року з сайту «Судова влада» йому стало відомо про те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2017 року № 826/2019/17 позовна заява повернута в зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яка залишена без руху.

При цьому, 14.02.2018 року представником третьої особи до суду подано письмове клопотання про залишення позову без розгляду, в зв'язку з пропуском позивачем граничного строку звернення до адміністративного суду, яке вмотивовано тим, що починаючи з лютого 2016 позивач мав можливість звернутись до суду за захистом своїх прав в межах строку, визначеного процесуальним законом.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 3 ст. 99 КАС України в редакції від 04.02.2016 року).

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду знайшла своє відображення в новій редакції Кодексу адміністративного судочинства України, яка набула чинності з 15.12.2017 року (ч. 5 ст. 122 КАСУ).

Таким чином, строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судом першої інстанції було встановлено, що в грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом № 826/19554/16 до Голови Державного агентства рибного господарства України Ковалів Я.Б. з ідентичними позовними вимогами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2016 року позовну заяву № 826/19554/16 залишено без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем граничного строку звернення до суду.

Ухвала суду від 15.12.2016 року в справі № 826/19554/16 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.12.2016 року (http://reyestr.court.gov. ua/Review/63649114).

Таким чином, у випадку незгоди позивача з правомірністю ухвали про залишення позовної заяви без розгляду від 15.12.2016 року № 826/19554/16, останній не був позбавлений можливості скористуватись правом на апеляційне оскарження даного процесуального документа, починаючи з 29.12.2016 року - дня оприлюднення ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, позивачем цього здійснено не було.

В той же час, судом першої інстанції було з'ясовано наступне.

В лютому 2017 року позивач вдруге звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (справа № 826/2019/17) до Голови Державного агентства рибного господарства України Коваліва Яреми Богдановича, третя особа: Державне агентство рибного господарства України про визнання рішення засідання конкурсної комісії Державного агентства рибного господарства України від 23 лютого 2016 року таким, що відповідає вимогам діючого законодавства України; зобов'язання визнати результати конкурсу та призначити позивача на посаду заступника начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Херсонській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2017 року позовну заяву залишено без руху, а ухвалою суду від 10.05.2017 року позовну заяву повернуто в зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Як зазначає позивач в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, про ухвалу від 10.05.2017 року № 826/2019/17 про повернення позовної заяви він дізнався лише 04.09.2017 року з сайту «Судова влада».

Звернувшись до головуючого судді по справі №826/2019/17 Огурцова О.П. з запитом № 826/11228/17 від 05.02.2018 року щодо отримання відомостей про отримання/вручення ОСОБА_3 ухвал про залишення позову без руху та повернення позовної заяви, судом першої інстанції було встановлено, що поштові відправлення, направлені за адресою, вказаною ОСОБА_3 в позовній заяві №826/2019/17, в подальшому повернулись до суду, як не вручені, з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Перебіг строку звернення до адміністративного суду пов'язаний не лише з датою, коли особа дізналась про порушене право, а й з датою, коли така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 07.02.2017 року оприлюднена в ЄДРСР 13.02.2017 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/64590321). Ухвала суду від 10.05.2017 року оприлюднена в ЄДРСР 11.05.2017 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/66360682).

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про критичне сприйняття посилання позивача на те, що про ухвалу суду про повернення позовної заяві від 10.05.2017 року № 826/2019/17 він дізнався лише 04.09.2017 року з сайту «Судова влада», оскільки позивач мав змогу дізнатись про повернення позовної заяви, починаючи з 11.05.2017 року та, відповідно, реалізувати своє право на її оскарження, у випадку незгоди з її обгрунтованістю.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: <...>Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач, будучи обізнаним про подання ним позовної заяви № 826/2019/17 до суду в лютому 2017 року, не скористався наданим йому процесуальним правом звернутися у межах розумного строку, без невиправданих зволікань, із запитом про розгляд його позовної заяви. При цьому, зважаючи на те, що позивач є стороною, яка безпосередньо була ініціатором подання позовної заяви, він зобов'язаний був протягом розумного інтервалу часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В той же час, позивач, при зверненні до суду з позовом № 826/2019/17 в лютому 2017 та дізнавшись, зі слів ОСОБА_3, лише в вересні 2017 про повернення вказаної позовної заяви, не вчинив відповідні дії, що дає підстави для висновку про відсутність процесуальної заінтересованості у розгляді справи.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності (який є однією зі складових верховенства права) у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З огляду на те, що позивачем не наведено причин, які об'єктивно перешкоджали реалізувати його право на звернення до суду в рамках законодавчо встановленого терміну, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

Г. В. Земляна

Повний текст складено 05.04.2018 року.