Справа № 802/643/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 квітня 2018 р. Справа № 802/643/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк А.Ю., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції охорони про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції охорони про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до листа ОСОБА_2 фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України №15/2-4473 від 05.12.2017, його повідомлено, що Міністерством затверджено висновок від 30.11.2017 про прийняття рішення за заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, та заяву та додані до неї матеріали направлено до Національної поліції України, а саме ОСОБА_2 поліції охорони для виплати мені одноразової грошової допомоги. Проте 05.01.2018, відповідно до листа ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України №107/43/3/01-2018 матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуто до Управління поліції охорони у Вінницькій області без виконання. Як зазначено у вказаному листі, підставою повернення матеріалів слугувало те, що в наданих матеріалах відсутня копія постанови ВЛК, тому рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не може бути прийняте по суті. Вказану відмову позивач вважає протиправною, оскільки у надісланих до відповідача матеріалах щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги була наявна копія постанови ВЛК. Відтак, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України, щодо повернення матеріалів відносно призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв'язку з встановленням з 22 жовтня 2016 року інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ викладеного у листі від 05 січня 2018 року №107/43/3/01-2018;

- зобовязати ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Проти вказаного адміністративного позову, в строк визначений ухвалою суду від 03.03.2018, відповідач 26.03.2018 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. Свою позицію мотивує тим, що відмова у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є обґрунтованою, оскільки в матеріалах, які були надіслані на адресу ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції охорони не було копії постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного звязку захворювання або копія акта огляду МСЕК на підставі якої було встановлено інвалідність.

З огляду на викладене, на переконання відповідача, ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції охорони відмовляючи у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить не брати до уваги відзив на позовну заяву, оскільки він поданий поза межами строку, яки встановлений судом. Крім того, просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене вище, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1, з 03 жовтня 1975 року по 01 липня 2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Після виходу на пенсію, 28 вересня 2016 року в результаті чергового огляду МСЕК, йому видано довідку огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №569496, згідно якої мені встановлено II групу інвалідності безстроково та зазначено, що причина інвалідності повязана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1Й, звернувся до начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області ОСОБА_3 з відповідною заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності II групи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

04 квітня 2017 року на позивач отримав лист Управління поліції охорони у Вінницькій області №02/43/21/01-2017 в якому разом із заявою (рапортом) та доданими документами містилась відповідь ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України №1242/43/6/02-2017 від 23 березня 2017 року, де зазначено, що у звязку із тим, що пройшло більше 12 років після встановлення ОСОБА_1 первинної дати інвалідності, підстави для виплати одноразової грошової допомоги відсутні.

Не погоджуючись із такими діями ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому зокрема просив зобовязати Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження документів, прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності II групи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №802/597/17-а, яка набрала законної сили 21 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На виконання вказаної постанови суду, Міністерство внутрішніх справ України розглянуло матеріали щодо прийняття рішення, у вигляді висновку від 30 листопада 2017 року, про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Так відповідно до листа ОСОБА_2 фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України №15/2-4473 від 05 грудня 2017 року, позивача повідомлено, що Міністерством затверджено висновок від 30 листопада 2017 року про прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, а заяву та додані до неї матеріали направлено до Національної поліції України, а саме ОСОБА_2 поліції охорони для виплати одноразової грошової допомоги.

Проте, 05 січня 2018 року, відповідно до листа ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України №107/43/3/01-2018 матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повернуто до Управління поліції охорони у Вінницькій області без виконання. Як зазначено у вказаному листі, підставою повернення матеріалів слугувало те, що в наданих матеріалах відсутня копія постанови ВЛК, тому рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги не може бути прийняте по суті.

Не погоджуючись із вказаним, посилаючись на протиправність дій відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які були досліджені в процесі розгляду адміністративної справи, суд брав до уваги такі положення матеріального законодавства.

Питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну врегульовано ст. 23 Закону України "Про міліцію".

При цьому судом враховано, що Закон України "Про міліцію" втратив свою чинність 07.11.2015 року на підставі Закону України "Про національну поліцію", однак положеннями абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію", у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання даних положень, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до п. 7 Порядку працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у звязку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Як уже зазначалось вище, 16.02.2017 позивач звернувся до начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області із заявою (рапортом) від 15.02.2017 року з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановлення другої ІІ групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, якою затвердженні Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. При цьому, до заяви (рапорту) ним долучено усі необхідні документи, зазначені в пункті 7 Порядку № 850.

Згідно з п. 8 Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

ОСОБА_2 фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України №15/2-4473 від 05 грудня 2017 року, позивача повідомлено, що Міністерством затверджено висновок від 30 листопада 2017 року про прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, а заяву та додані до неї матеріали направлено до Національної поліції України, а саме ОСОБА_2 поліції охорони для виплати одноразової грошової допомоги.

05 січня 2018 року, листом ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України №107/43/3/01-2018 повернув матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оскільки в наданих матеріалах відсутня копія постанови ВЛК, тому рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги не може бути прийняте по суті.

Повернуті матеріали надійшли до Управління поліції охорони у Вінницькій області.

Дізнавшись про повернення матеріалів, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, позивач прибув до Управління поліції охорони у Вінницькій області з метою ознайомлення з матеріалами, які повернулись.

Як встановлено судом, в ході огляду матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, які повернулись до Управління поліції охорони у Вінницькій області, позивачем в присутності юрисконсульта Управління поліції охорони у Вінницькій області ОСОБА_4 було встановлено, що висновок ВЛК на відсутність якого посилається відповідач, як на підставу повернення матеріалів, був в наявності та перебував разом із пакетом документів, які направлялись до ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Зазаначене підтверджується Актом перевірки наявності документів у справі, що надійшли з ОСОБА_2 поліції охорони від 17 січня 2018 року, який підписаний позивачем та юрисконсультом Управління поліції охорони у Вінницькій області ОСОБА_4

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України протиправно повернуто документи, які були подані ОСОБА_1 для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги з підстав відсутності копії постанови ВЛК.

Разом з тим, суд, встановивши порушення вимог законодавства, з метою належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача та з урахуванням позиції викладеної у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №802/597/17-а, вважає на необхідне зобовязати ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративний справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта вданих повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідачі, як субєкти владних повноважень не довели правомірність оскаржуваних наказів, у зв'язку із чим, за встановлених судом обставин, вказані накази підлягають скасуванню як протиправні, а позивач поновленню на службі.

З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та задоволення їх у повному обсязі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Поряд із цим суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконання зазначеного рішення.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України, щодо повернення матеріалів відносно призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв'язку з встановленням з 22 жовтня 2016 року інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ викладеного у листі від 05 січня 2018 року №107/43/3/01-2018.

Зобовязати ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (21000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1); ОСОБА_2 поліції охорони Національної поліції охорони (01001, м. Київ, вул.. Малопідвальна, 5; ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна