Справа № 357/15206/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цуранов А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені суду м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії та відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особа, яка станом на 1 січня 1993 року постійно проживала і працювала в зоні посиленого радіологічного контролю більше чотирьох років, має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Рішенням Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 21395/4729 від 25.09.2017 року їй відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з тих підстав, що період її роботи та проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становить 3 роки 10 місяців 25 днів. Позивач просить суд визнати таке рішення УПФУ у м. Білій Церкві протиправним та зобовязати відповідача призначити їй пенсію за віком з моменту звернення із заявою про призначення їй пенсії.

Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позову, посилаючись на ту обставину, що позивач не надала до пенсійного фонду довідку про її проживання чи роботу у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років станом на 01.01.1993 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла 53-річного віку та 26.06.2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначенні їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 21395/4729 від 25.09.2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки період її роботи та проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становить 3 роки 10 місяців 25 днів, тоді як за законом цей термін має становити не менш як 4 роки (а.с.26).

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для відмови у призначенні вказаної пенсії позивачу стало те, що відповідно до пункту 5 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 липня 2014 року № 895/25672) передбачено подання посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідки про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, виданої органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Встановлено, що позивачка надала до БОУПФУ Київської області дублікат посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія В-П №587447, видане Київською обласною державною адміністрацією 06.04.2011 р., яке є чинним на час розгляду справи ( а.с.12) .

До заяви про призначення пенсії, крім посвідчення, позивачем було надані наступні документи:

- паспорт громадянина України, в якому зазначено місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 08.05.1991 року ( а.с.7);

- довідку про місце проживання та склад сімї, видану ОСОБА_2 адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.05.1991 р. по теперішній час ( а.с.24);

- трудову книжку, з якої вбачається, що позивачка в період з 01.09.1987 р. по 25.08.1988 р. працювала у Радгоспі імені Калініна (с. Блощинці), з 07.02.1989 р. по 29.12.2001 р. у Білоцерківському заводі гумових технічних виробів ( м.Біла Церква) ( а.с.18).

ОСОБА_2 житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради № 2071 від 07.12.2017 р. позивачці розяснено про неможливість надати їй довідку про проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1988 по 1991 роки через відсутність відповідних відомостей ( а.с. 23).

Позивач вказувала, що в місті Біла Церква проживає з серпня 1988 року за адресою: АДРЕСА_2. Її чоловік з 1984 року працював в Будівельно-монтажному управлінні № 4 та стояв на квартирному обліку (а.с. 20). В травні 1991 року її сімя переселилась в квартиру №174 в цьому самому будинку.

Також, позивач посилається на карточку прописки форми А свого чоловіка, з якої вбачається, що 17.08.1988 року він з гуртожитку по вул. Шолом-Алейхема, 80, кім. 147 виписався за адресою: АДРЕСА_3. На той час, саме з 04.05.1985 року вони були подружжям і квартиру їм дали на сімю (а.с. 21).

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Крім того, факт проживання позивача в м. Біла Церква підтверджує облікова картка члена профсоюзу від 1989 року, де її адреса вказана: АДРЕСА_4 (а.с. 22).

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106, м. Біла Церква Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Отже, при видачі позивачці посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 відповідною комісією були встановлені та перевірені всі документи необхідні для встановлення вказаного статусу.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період проживання(роботи) на територіях радіоактивного забруднення.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Отже, матеріалами справи підтверджено факт проживання та роботи позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

В позовній заяві позивач просить призначити їй пенсію з моменту звернення до відповідача з відповідною заявою, при цьому у відзиві на позов вказано, що звернення позивача надійшло саме 26.06.2017 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивач відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, а тому Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області неправомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, отже заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2 , 6, 19, 77, 78, 242-246, 250, 262, 263, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 25.09.2017 року № 4729 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26.06.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3