Справа № 541/2693/17
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2693/17
Провадження № 2-а/541/19/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю: секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ПрАТ «Миргородкурорт» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, треті особи Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт», ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення тридцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради № 173 від 14.09.17 «Про скасування пункту 3 рішення двадцять девятої сесії міської ради сьомого скликання від 4 серпня 2017 року № 128 «Про надання в оренду земельних ділянок».

В обгрунтування позову зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем. Свою підприємницьку діяльність здійснює на підставі свідоцтва про реєстрацію № 0000613 від 12.05.1997р. за адресою м.Миргород, вул.. Гоголя 112 (будівля кафе «Оболонь»), співвласником якого він є, на підставі договору оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017р. заключеного відповідно до рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» за адресою м.Миргород, вул.. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ-03,08) строком на 5 років.

В подальшому, з незрозумілих для нього підстав, рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради № 173 від 14.09.17р. «Про скасування п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» скасовано п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині надання в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою: м.Миргород, вул.Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років» та вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.17р. з «врахуванням» постанови Вищого господарського суду України від 11.05.17р. по справі № 917/771/16 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 11/288, укладеного між Миргородською міською радою та ОСОБА_1 і ОСОБА_4, яка стосується виключно попереднього договору оренди № 11/288 від 20.02.2016р., заключеного між ним та Миргородською міською радою і ніяким чином не стосується договору № 11/418 від 16.08.17р. заключного між тими ж сторонами.

Вважає вказане рішення протизаконним та таким, що суперечить діючому законодавству України з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченні строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, котрий належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк. Попередньо позивачем з органом місцевого самоврядування був заключений договір оренди даної земельної ділянки терміном на 2 роки.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку дії договору оренди землі, що і було ним попередньо зроблено.

При поновленні договору оренди його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, законом передбачена єдина (й вичерпна) умова, за настання якої орендар утрачає переважне право на укладення договору на новий строк, - це недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору.

Крім того в договорі № 11/418 від 16.08.2017р. розділом 11 визначено в яких випадках дія договору припиняється, але, як вбачається зі змісту договору жодних підстав, як-то посилання на рішення суду, яке не стосується умов виконання конкретного договору, ним не передбачено. Не передбачено воно і діючим законодавством України.

Також зазначив, що пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин. Також відповідно до пунктів «а» - «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідно до ч.І ст.59 закону «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Дійсно, низка чинних законів передбачає право місцевих рад скасовувати власні рішення. Але не всі й лише за умови наявності певних обставин.

Наприклад, рішення сільської, селищної, міської ради в 5-денний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою та внесено на повторний розгляд відповідної ради з обгрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути своє рішення. Якщо вона відхилить зауваження й підтвердить попереднє рішення 2/3 депутатів від загального складу ради, воно набере чинності (ч.4 ст.59 Закону).

Як вбачається, рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 «Про надання в оренду земельних ділянок» було затверджене 04.08.2017р., а рішення тридцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради № 173 «Про скасування п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» було затверджене 14.09.17р., а отже більш ніж в двотижневий строк. Крім того при прийнятті рішення не озвучувалося та не повідомлялося позивачу особисто про призупинення міським головою в 5 денний строк рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 та винесення його на повторний розгляд, вже не говорячи про обґрунтування міським головою зауважень до цього рішення. Таким чином міським головою та органом місцевого самоврядування при прийнятті рішення № 173 від 14.09.17р. «Про скасування п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» яким скасовано п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині надання в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років» порушено процедуру прийняття рішень визначену п. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Положенням ст.59 Закону стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абз.3 п.3 цього акта зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Із цього можна зробити висновок про те, що будь-яка дія з боку органу місцевого самоврядування має бути чітко передбачена тією чи іншою нормою закону, а отже, необхідно шукати повноваження щодо скасування власних рішень з укладення та поновлення договорів оренди.

Згідно з абз.1 п.4 рішення Конституційного Суду органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, рішення місцевої ради щодо надання права певному суб'єктові господарювання укласти договір оренди земельної ділянки може бути віднесено виключно до категорії ненормативних актів.

Абзацами 5 та 6 п.5 рішення Конституційного Суду роз'яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Таким чином, станом на 14.09.17р. (дата прийняття рішення органом місцевого самоврядування № 173 «Про скасування п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 128 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок») в позивача вже виникли та існували правовідносини з органом місцевого самоврядування визначені договором оренди земельної ділянки № 11/488 від 16.08.2017р.

Позивач вважає, що з рішення ради № 128 від 04.08.2017р. виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією ним, як орендарем земельної ділянки та стороною договору, законних прав на здійснення підприємницької діяльності. При цьому він заперечує проти припинення цих правовідносин. ОСОБА_5 тому орган місцевого самоврядування, якщо він керується чинними нормами законодавства, не вправі приймати рішення, що буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії.

Посилаючись на те, що неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства, про що є відповідний висновок у Рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, п. 1ч. 1 ст. 17 КАС України, у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 20 грудня 2017 року відкрите провадження у даній справі та ухвалено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с.23).

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ФОП ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог повністю з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.07.2016 року у справі №917/771/16, задоволено позов ПрАТ «Миргородкурорт», визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №11/288 від 20.02.2016 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та ОСОБА_1 і ОСОБА_4

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, апеляційну скаргу Миргородської міської ради Полтавської області залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2016 року у справі №917/771/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017 року, касаційну скаргу Миргородської міської ради Полтавської області залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року у справі №917/771/16 Господарського суду Полтавської області залишено без змін.

Підставою для прийняття таких рішень у справі №917/771/16 стало те, що судами встановлений факт відсутності у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а тому обґрунтованим є висновок судів про наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №11/288 від 20.02.2016 року, укладеного між Миргородською міською радою Полтавської області та ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_4

Відсутність у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, за твердженням відповідача, обумовлена наступними обставинами.

11.12.2002 року виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області було прийнято рішення №801, згідно з яким, до земель запасу міської ради прийнято земельні ділянки площею 834 кв.м., які були у користуванні ДП «Миргородкурорт», одночасно з цим було змінено їх цільове призначення та передано в оренду новим землекористувачам для комерційного використання терміном на 1 (один) рік.

У подальшому рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №801 від 11.12.2002 року було затверджено рішенням восьмої сесії четвертого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 05.02.2003 року.

19.11.2008 року Миргородською міською радою Полтавської області було прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку нежитлової будівлі, кафе «Оболонь» за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 ОСОБА_6».

06.11.2009 року Миргородською міською радою було прийнято рішення №36 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ОСОБА_6 земельної ділянки площею 322 кв.м. за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, землі комерційного використання терміном на 3 (три) роки».

На підставі рішення Миргородської міської ради Полтавської області №36 від 06.11.2009 року, між Миргородською міською радою як орендодавцем та гр. ОСОБА_6 як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки №1343 від 27.10.2011 року, відповідно до якого останньому було надано у строкове платне користування земельну ділянку площею 322 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112.

ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт", вважаючи вищевказані рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради та самої Миргородської міської ради Полтавської області такими, що прийняті з грубим порушенням вимог земельного законодавства України, яке діяло на момент їх прийняття, звернулося до Господарського суду Полтавської області з відповідною позовною заявою.

За наслідками розгляду позовної заяви ПрАТ "Миргородкурорт" від 06.05.2014 року та заяви про уточнення позовних вимог від 14.08.2014 року, відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року у справі № 917/713/14 позов задоволено:

1)визнано недійсним рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №801 від 11.12.2002 року «Про надання земельних ділянок в оренду», в частині прийняття до земель запасу Миргородської міської ради Полтавської області земельної ділянки площею 306,8 кв.м., зміни її цільового призначення та передачу в оренду для комерційного використання ОСОБА_1;

2)визнано недійсним рішення восьмої сесії четвертого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 05.02.2003 року «Про затвердження рішень виконавчого комітету міської ради та розпоряджень міського голови, прийнятих у міжсесійний період», в частині затвердження рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №801 від 11.12.2002 року, що стосується прийняття до земель запасу Миргородської міської ради Полтавської області земельної ділянки площею 306,8 кв.м., зміни її цільового призначення та передачу в оренду для комерційного використання ОСОБА_1;

3)визнано недійсним рішення двадцять сьомої сесії пятого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 19.11.2008 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку нежитлової будівлі, кафе «Оболонь» за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 ОСОБА_6»;

4)визнано недійсним рішення тридцять сьомої сесії пятого скликання Миргородської міської ради Полтавської області №36 від 06.11.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ОСОБА_6 земельної ділянки площею 322 кв.м. за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, землі комерційного використання терміном на 3 (три) роки».

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року у справі № 917/713/14 залишено без змін.

У межах розгляду вищевказаної справи було встановлено, що оспорювані рішення прийняті з порушенням прав і охоронюваних законом інтересів позивача, за відсутності передбачених статтею 141 Земельного кодексу України підстав для припинення права постійного землекористування позивача, без її вилучення. Крім того, вказаними рішеннями порушені приписи частини 2 статті 20, статей 118, 123 частин 1, 3 статті 124, статті 186 Земельного кодексу України, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки із подальшим наданням земельних ділянок в оренду новим користувачам відбулась за відсутності проекту землеустрою, погодженого з позивачем як постійним землекористувачем цієї ділянки, а також з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури та охорони культурної спадщини, за відсутності висновку землевпорядної експертизи, без встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості, без техніко-економічних обґрунтувань. Також, апеляційною інстанцією вірно встановлено, що цільове призначення земельної ділянки із земель рекреаційного та оздоровчого призначення всупереч статті 19 Земельного кодексу України було змінено на категорію «комерційне використання».

Рішенням сорок восьмої сесії шостого скликання Миргородської міської ради №25 від 28.11.2014 року гр. ОСОБА_6 поновлено договір оренди земельної ділянки від 27.10.2011 року №1343 строком на 3 роки.

На підставі цього рішення між Миргородською міською радою та ОСОБА_6 30.01.2015 року було укладено договір оренди земельної ділянки №11/103, відповідно до якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку площею 322 кв.м., кадастровий номер :50:002:0183. Договір укладено строком на 3 роки.

Відповідно до рішення сьомої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області №30 від 19.02.2016 року, у звязку з відчуженням нерухомого майна було припинено з ОСОБА_6 договір оренди земельної ділянки №11/103 від 30.01.2015 року (кадастровий номер :50:002:0183) площею 322 кв.м. за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, шляхом його розірвання за згодою сторін.

Цього ж дня, тобто 19.02.2016 року, Миргородська міська рада Полтавської області приймає інше рішення за №34, згідно з яким надає в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0322 га кадастровий номер :50:002:0183 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування строком на 2 роки.

20.02.2016 року між Миргородською міською радою як орендодавцем та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як орендарями було укладено договір оренди земельної ділянки №11/288, відповідно до якого, останнім надано в оренду земельну ділянку площею 0,0322 га кадастровий номер :50:002:0183 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування строком на 2 роки.

Як вбачається зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 11.05.2017 року у справі №917/771/16, судами встановлено факт відсутності доказів зміни цільового призначення з земель оздоровчого призначення на комерційне використання та передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 306,8 кв.м. на вул. Гоголя, 112 з дотриманням вимог Земельного кодексу України, зокрема, статей 118, 123, 124 Земельного кодексу України, з розробленням проекту землеустрою. Інформація щодо розроблення проекту землеустрою при зміні цільового призначення земель та передачі їх в оренду відсутня також і в листі-відповіді управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області від 12.08.2014 року за №6533.

Таким чином, як зазначає відповідач, судовими рішеннями у справі №917/713/14 встановлено:

- до моменту прийняття рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №801 від 11.12.2002 року, земельні ділянки загальною площею 834 кв.м. перебували у постійному користуванні «Санаторно-курортного комплексу «Миргород» АТ «Укрпрофоздоровниця» (правонаступником якого є ПрАТ «Миргородкурорт») на підставі рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 19.08.1998 року №506 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №001296;

-зміна цільового призначення земель площею 834 кв.м., які відносились до земель рекреаційного призначення та оздоровчого призначення, відбулася з порушенням існуючого порядку надання земельних ділянок в оренду, без розроблення та затвердження проектів відведення цих земельних ділянок, без встановлення їх меж в натурі на місцевості та без техніко-економічних обґрунтувань такої зміни;

-рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №801 від 11.12.2002 року, згідно з яким, до земель запасу міської ради прийнято земельні ділянки площею 834 кв.м., які були у користуванні ДП «Миргородкурорт», визнано недійсним в звязку з порушенням приписів Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України, оскільки Миргородська міська рада не мала повноважень на розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Також апеляційним господарським судом у справі №917/771/16 встановлено, що припинення права користування земельною ділянкою внаслідок передачі її в оренду фізичним особам за договором оренди №11/288 від 20.02.2016 року, порушує права та законні інтереси ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт", за відсутності передбачених ст.141 Земельного кодексу України підстав для припинення права постійного землекористування позивача, без її вилучення.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведені обставини, відповідач стверджує, що судами попередніх інстанцій у справі №917/713/14 та справі №917/771/16 встановлений факт відсутності у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,0322 га, що розташована в м. Миргород по вул. Гоголя, 112, кадастровий номер :50:002:0183 та факт порушення прав та законних інтересів позивача - ПрАТ «Миргородкурорт» під час прийняття органом місцевого самоврядування рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою і її послідуючу передачу в оренду фізичним особам.

Незважаючи на наявність вище перелічених рішень господарських судів, які набрали законної сили, 04 серпня 2017 року двадцять девята сесія сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області приймає рішення №128 «Про надання в оренду земельних ділянок», яким відповідно до пункту 3 цього рішення, надає в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на пять років.

16.08.2017 року між Миргородською міською радою Полтавської області як орендодавцем та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як орендарями було укладено договір оренди земельної ділянки №11/418, згідно з яким, останнім надано в оренду земельну ділянку площею 0,0322 га кадастровий номер :50:002:0183 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування строком на пять років. Реєстрація іншого речового права - права оренди вищевказаної земельної ділянки була здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області 19.08.2017 року, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згодом, 14 вересня 2017 року Миргородська міська ради Полтавської області прийняла рішення за №173, згідно з яким скасувала пункт 3 рішення двадцять девятої сьомого скликання від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду », яким надано в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на пять років.

Підставою для скасування Миргородською міською радою Полтавської області пункту 3 свого попереднього рішення від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок», стало врахування нею висновків суду, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2017 року у справі №917/771/16. Таким чином Миргородська міська рада Полтавської області виконала всі судові рішення, які стосувалися вище вказаної спірної земельної ділянки.

Відповідач вважає, що рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок» є ненормативним актом і слугувало підставою виникнення конкретних прав та обовязків у фізичних осіб-підприємців: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо оренди земельної ділянки за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, строком на пять років.

Після укладення договору оренди земельної ділянки №11/418 від 16.08.2017 року та державної реєстрації орендарями іншого речового права - права оренди, рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію, оскільки є актом одноразового застосування.

Як встановлено Харківським апеляційним господарським судом у справі № 917/771/16, припинення права користування спірною земельною ділянкою, внаслідок передачі її в оренду фізичним особам, порушує права та законні інтереси ПрАТ "Миргородкурорт" на спірну земельну ділянку, а тому з метою їх захисту, було прийнято оскаржуване Позивачем рішення, яке являється фактично виконанням рішень судів різних інстанцій у справах №917/713/14 та №917/771/16, а саме взято до уваги встановлений факт відсутності у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,0322 га, що розташована в м. Миргород по вул. Гоголя, 112, кадастровий номер :50:002:0183 та факт порушення прав та законних інтересів позивача - ПрАТ ЛОЗ «Миргородкурорт» під час прийняття органом місцевого самоврядування рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою і її послідуючу передачу в оренду фізичним особам.

Як передбачено вимогами ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також відповідач просив залучити до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство лікувально - оздоровчих закладів «Миргородкурорт» (а.с.26-33).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.01.2018 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ПрАТ «Миргородкурорт» (а.с.49).

Третя особа ПрАТ «Миргородкурорт» направило до суду пояснення щодо позову, в яких вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

ПрАТ «Миргородкурорт» протягом тривалого часу оспорює в господарських судах законність та правомірність передачі в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0322 га, що розташована в м. Миргород по вул. Гоголя, 112, кадастровий номер :50:002:0183.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.07.2016 року у справі №917/771/16, задоволено позов ПрАТ «Миргородкурорт», визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №11/288 від 20.02.2016 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та ОСОБА_1 і ОСОБА_4

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, апеляційну скаргу Миргородської міської ради Полтавської області залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2016 року у справі №917/771/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017 року, касаційну скаргу Миргородської міської ради Полтавської області залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року у справі №917/771/16 Господарського суду Полтавської області залишено без змін.

Підставою для прийняття таких рішень у справі №917/771/16 стало те, що судами встановлений факт відсутності у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а тому обґрунтованим є висновок судів про наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №11/288 від 20.02.2016 року, укладеного між Миргородською міською радою Полтавської області, з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_4, з іншої сторони.

Як вбачається зі змісту ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Незважаючи на наявність вище перелічених рішень господарських судів, які набрали законної сили, 04 серпня 2017 року двадцять дев'ята сесія сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області приймає рішення №128 «Про надання в оренду земельних ділянок», яким відповідно до пункту 3 цього рішення, надає в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років.

16.08.2017 року між Миргородською міською радою Полтавської області як орендодавцем та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як орендарями було укладено договір оренди земельної ділянки №11/418, згідно з яким, останнім надано в оренду земельну ділянку площею 0,0322 га кадастровий номер :50:002:0183 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування строком на п'ять років.

Реєстрація іншого речового права - права оренди вищевказаної земельної ділянки була здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області 19.08.2017 року, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згодом, 14 вересня 2017 року Миргородська міська ради Полтавської області приймає рішення за №173, згідно з яким, скасовує пункт 3 рішення двадцять дев'ятої сесії міської ради сьомого скликання від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок», яким надано в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років.

Підставою для скасування Миргородською міською радою Полтавської області пункту 3 свого попереднього рішення від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок», стало врахування нею висновків суду, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2017 року у справі №917/771/16.

Тобто фактично, Миргородська міська рада Полтавської області визнала той факт, що пункт 3 рішення від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок» прийнятий з порушенням вимог земельного законодавства, та всупереч рішень господарських судів у справі №917/771/16.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

За таких обставин, на думку третьої особи, можна дійти до висновку, що рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 04 серпня 2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок» е ненормативним актом і слугувало підставою виникнення конкретних прав та обов'язків у фізичних осіб-підприємців: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо оренди земельної ділянки за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, строком на п'ять років.

Після укладення договору оренди земельної ділянки №11/418 від 16.08.2017 року та державної реєстрації орендарями іншого речового права - права оренди, рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію, оскільки є актом одноразового застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, ПрАТ «Миргородкурорт» вважає, що рішення тридцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради №173 від 14.09.2017 року «Про скасування п.3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради №128 від 04.08.2017 року «Про надання в оренду земельних ділянок», жодним чином не порушує права чи законні інтереси позивача - ОСОБА_1, оскільки ним скасовується інше рішення органу місцевого самоврядування, яке станом на 14.09.2017 року вичерпало свою дію.

Крім того, ПрАТ «Миргородкурорт» наголошує на тому, що Миргородська міська рада Полтавської області, прийнявши рішення №128 «Про надання в оренду земельних ділянок», та уклавши відповідний договір оренди земельної ділянки №11/418 від 16.08.2017 року порушила права та законні інтереси ПрАТ «Миргородкурорт», так як не мала повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою.

У зв'язку з цим, 04.10.2017 року ПрАТ «Миргородкурорт» черговий раз звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №11/418 від 16.08.2017 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та ОСОБА_1 і ОСОБА_4

Як передбачено вимогами п.2 ч.І ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Підводячи підсумок вищенаведеному, третя особа вважає, що в даному випадку наявні всі правові підстави для закриття провадження у цій справі за результатами підготовчого засідання, оскільки підставою адміністративного позову про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень є, зокрема, обґрунтування позивачем наявності порушеного цивільного права, яке може бути відновлено у позовному провадженні.

Обраний позивачем спосіб захисту не може забезпечити його реальне відновлення, тому що оспорюваним рішенням органу місцевого самоврядування скасовується ненормативний акт, який лише слугував підставою виникнення конкретних прав та обов'язків у фізичних осіб приватного права та вичерпав свою дію після укладення відповідного договору оренди земельної ділянки.

Станом на сьогоднішній день, ПрАТ «Миргородкурорт» хоча і оспорює в суді законність укладення договору оренди земельної ділянки №11/418 від 16.08.2017 року, але поки що він залишається чинним, а його державна реєстрація ніким не скасована.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.44, 49-51, 165, 183 Кодексу адміністративного судочинства України, третя особа просила суд за результатами підготовчого засідання винести ухвалу про закриття провадження у справі №541/2693/17, з вищенаведених підстав.

Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року до участі у справі було залучено ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.154).

Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року закрите підготовче провадження у даній адміністративній справі і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.158).

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності (а.с.45) позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності (а.с.46) в судовому засіданні при розгляді справи по суті зазначив, що позивачем не надано доказів того, що оскаржуване рішення порушує його права та перешкоджає здійснювати підприємницьку діяльність, тому вважав що позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила їх задовольнити.

Представник третьої особи ПрАТ «Миргородкурорт» ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності (а.с.54), в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відповідно до ст.238 КАС України з підстав, викладених у поясненнях по суті позову.

З'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 447969 від 28.02.2012 (а.с.5) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2017 (а.с.6-7). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.01.2016 № 52343163 позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина нежитлової будівлі кафе «Оболонь» за адресою м.Миргород, вул. Гоголя 112, інша 1/2 частина якого належить третій особі ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до пункту 3 рішення двадцять девятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 04 серпня 2017 року №128 «Про надання в оренду земельних ділянок», надано в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на пять років (а.с.12, 130).

16.08.2017 року між Миргородською міською радою Полтавської області як орендодавцем та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як орендарями було укладено договір оренди земельної ділянки №11/418, згідно з яким, останнім надано в оренду земельну ділянку площею 0,0322 га кадастровий номер :50:002:0183 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112 для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування строком на п'ять років (а.с.9-11, 131-133) та складено акт приймання-передачі земельної ділянки від 16 серпня 2017 року, згідно з яким міський голова ОСОБА_7 передав земельну ділянку площею 0,0322га в натурі орендарям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.135).

Реєстрація права оренди вищевказаної земельної ділянки була здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36704083 від 19.08.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.08.2017 індексний номер 95078276 (а.с.137).

14 вересня 2017 року, враховуючи постанову Вищого господарського суду України від 11.05.17р. по справі № 917/771/16 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 11/288, укладеного між Миргородською міською радою та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 20.02.2016р., якою підтверджено встановлений судами попередніх інстанцій факт відсутності у Миргородської міської ради Полтавської області повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою (а.с.34-38, 91-99), тридцята сесія сьомого скликання Миргородської міської ради прийняла рішення № 173 «Про скасування п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 121 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок», яким скасовано п. 3 рішення двадцять дев'ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 121 від 04.08.2017р. «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині надання в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою: м.Миргород, вул.Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер :50:002:0183, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років» та вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.17р., укладений між Миргородською міською радою та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування з кадастровим номером :50:002:0183, яка розташована за адресою м.Миргород, вул.Гоголя, 112, і скасувати реєстрацію речових прав на дану земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.13, 138).

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимогами ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Також в Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На підставі цього положення Конституції України в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59).

Таким чином, органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідно до пунктів 4 та 5 рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 14 вересня 2017 року № 173, ним скасовано п.3 рішення від 4 серпня 2017 року № 121, в той час як про надання в оренду позивачу спірної земельної ділянки було зазначено в п.3 рішення від 4 серпня 2017 року № 128, тому оскаржене рішення не змінює рішення щодо надання позивачу в оренду земельної ділянки, а отже не порушує його прав. Крім того, суд вважає, що це рішення вцілому не порушує прав позивача на користування земельною ділянкою, оскільки рішення відповідача № 128 від 4 серпня 2017 року виконане шляхом укладення між сторонами договору оренди, а у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, або питання розірвання договору оренди має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Проте та обставина, що між сторонами виникли та існують цивільні правовідносини, визначені договором оренди земельної ділянки № 11/488 від 16.08.2017р,, не позбавляє Миргородську міську раду права, реалізовуючи свої повноваження в галузі земельних відносин, протягом строку дії договору оренди приймати рішення про його розірвання та звертатися до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

В той же час, відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, скасування реєстрації права оренди земельної ділянки в даному у випадку можливе тільки у разі розірвання договору оренди чи визнання його недійсним судом.

За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Рішення відповідача від 14 вересня 2017 року № 173 прийняте у межах визначеної законодавством компетенції, жодним чином не впливає на правовий статус спірної земельної ділянки, не встановлює прав чи обов'язків позивача, а носить для позивача лише декларативний характер, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

В звязку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 19, 139, 241-246, 255 КАС України, ст.ст.19, 140, 144 Конституції України, ст.122 ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до Миргородської міської ради Полтавської області, що знаходиться в м.Миргороді Полтавської області, вул.Незалежності, 17, , про визнання протиправним та скасування рішення тридцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради № 173 від 14.09.17 «Про скасування пункту 3 рішення двадцять девятої сесії міської ради сьомого скликання від 4 серпня 2017 року № 121 «Про надання в оренду земельних ділянок», треті особи Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт», що знаходиться в м.Миргороді Полтавської області, вул.Гоголя, 112, , ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_8

Повне судове рішення складене 2 квітня 2018 року