Справа № 686/20861/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/20861/17

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

04 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому у виплаті йому компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання, нарахованого на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017., стягнути з Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на користь позивача 685 грн. 76 коп. компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 17 вересня 2016 року по серпень 2017 року; зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 22 листопада 2017 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що оскільки постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 рішення Управління Пенсійного Фонду України у місті Хмельницькому в частині призначення позивачу основного щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% грошового утримання судді визнано протиправним та на відповідача покладено обов'язок провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання з 17.09.2016 та виплатити позивачу заборгованість за означеним рішенням, то, відповідно до вимог вказаного Закону відповідач зобов'язаний у місяці фактичної виплати сум заборгованості нарахувати та виплатити й компенсацію за порушення строків її виплати.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону №2050-111 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, не дають жодних підстав уважати, що строк цієї затримки починає обчислюватися лише після нарахування певного виду доходів. Аналіз статей 1-4 Закону №2050-111, як кожної окремо, так і в сукупності, вказує на те, що визначальним для виплати зазначеної компенсації є: порушення строку затримки виплати доходу, у тому числі з вини відповідного органу, не менше як на один календарний місяць; нарахування цим органом доходів, у тому числі й за певний минулий період, а також місяць, у якому здійснюється виплата нарахованої заборгованості за відповідний місяць, незалежно від часу проведення такого нарахування.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, щощо 03.01.2017 постановою Хмельницького міськрайонного суду, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 р. визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, викладене у протоколі №3200 від 23.09.2016, в частині призначення ОСОБА_2 основного щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% грошового утримання судді, що становить 21947 грн. 20 коп.; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_2 основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90% від грошового утримання судді, та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

28.02.2017р. постанова Хмельницького міськрайонного суду набрала законної сили, а 16.03.2017 р. ОСОБА_2 отримав виконавчий лист. На виконання вказаної постанови суду Управління Пенсійного Фонду України в місті Хмельницькому здійснило перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання і виплатило позивачу:

05 квітня 2017 року - різницю між виплаченим і перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання за період з 17 вересня по 31 грудня 2016 року;

05 вересня 2017 року - різницю між виплаченим і перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня по 31 серпня 2017 року.

05.04.2017 р. ОСОБА_2 виплачено: 1034,63 грн. заборгованість за 14 днів вересня 2016 року, 2217,95 грн. заборгованість за жовтень 2016 року, 2217,95 грн. заборгованість за листопад 2016 року, 2217,95 грн. заборгованість за грудень 2016 року;

05.09.2017 р. позивачу виплачено: 981,01 грн. заборгованість за січень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за лютий 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за березень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за квітень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за травень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за червень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за липень 2017 року, 1126,40 грн. заборгованість за серпень 2017 року.

1126,40 грн. заборгованості за серпень 2017 року.

ОСОБА_2 посилається на те, що у порушення вимог ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-111 (з відповідними змінами) при виплаті відповідних сум заборгованості в квітні та вересні 2017 року Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому не виплатило йому компенсацію за порушення строків їх виплати.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 4, 6 Закону України №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата суми компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), провадиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, що фінансуються чи дотуються з бюджету, за рахунок коштів відповідного бюджету.

Відповідно до ст. 2 Закону №2050-111 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, не дають жодних підстав уважати, що строк цієї затримки починає обчислюватися лише після нарахування певного виду доходів.

Аналіз статей 1-4 Закону №2050-111, як кожної окремо, так і в сукупності, вказує на те, що визначальним для виплати зазначеної компенсації є: порушення строку затримки виплати доходу, у тому числі з вини відповідного органу, не менше як на один календарний місяць; нарахування цим органом доходів, у тому числі й за певний минулий період, а також місяць, у якому здійснюється виплата нарахованої заборгованості за відповідний місяць, незалежно від часу проведення такого нарахування.

Конституційний Суд України, рішення якого, відповідно до ст. 150 Конституції України, є обов'язковими до виконання на території України, у своїх рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 у справах № 1-13/2013 та №1-18/2013 за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер; що при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред'явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов'язане з Фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат; що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків и виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Аналогічно такі висновки Конституційного Суду України стосуються і щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке нараховується у певних відсотках від заробітної плати працюючого судді і виплачується щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 рішення Управління Пенсійного Фонду України у місті Хмельницькому в частині призначення ОСОБА_2 основного щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% грошового утримання судді визнано протиправним та на відповідача покладено обов'язок провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання з 17.09.2016 та виплатити позивачу заборгованість за вказаним рішенням, а тому, відповідно до вимог вказаного Закону відповідач зобов'язаний у місяці фактичної виплати сум заборгованості нарахувати та виплатити й компенсацію за порушення строків її виплати.

Судом першої інстанції правомірно визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому у виплаті ОСОБА_2 компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання, нарахованого на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017, а саме, за період з 17 вересня 2016 року по серпень 2017 року.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.