Справа № 806/770/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м.Житомир справа № 806/770/18

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхов С.В.,

секретар судового засідання Матвеєва В.К.,

за участі прокурора Вихристюк О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом керівника Бердичівської місцевої прокуратури до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області, Державного агенства рибного господарства України, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Топорівська сільська рада Ружинського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування погоджень,

встановив:

Керівник Бердичівської місцевої прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати погодження виконувача обов'язки голови Державного агентства рибного господарства України від 27.07.2014 та начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області від 18.04.2014 ФОП "ОСОБА_1." Режиму рибогосподарської експлуатації ставка площею 33,1014 га, розташованого в межах населеного пункту с. Топори Ружинського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурором вказано, що відповідачами погоджено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 розроблений Інститутом рибного господарства НААНУ Режим рибогосподарської експлуатації ставка площею 33,1014 га розташований в межах с.Топори Ружинського району Житомирської області. Проте погодження вказаного режиму на місцевому та загальнодержавному рівні відбулись з порушенням вимог природоохоронного і земельного законодавства, оскільки відсутні відомості щодо віднесення ставка до рибогосподарського об'єкта та можливості його використання в рибогосподарській діяльності та у зв'язку із відсутністю права на земельну ділянку водного фонду.

Ухвалою судді від 19.02.2018 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.03.2018. Залучено до участі в справі третю особу - Топорівську сільську раду Ружинського району Житомирської області (а.с.2-4).

05.03.2018 до суду від представника Держрибагенства надійшов відзив на позовну заяву (а.с.89-101). В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що у зв'язку із поданням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 всіх необхідних документів підстав для відмови у погодженні Режиму у спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України не було. Натомість, позивачем в позовній заяві не зазначено, орган, яким повинно користувачу надаватися таке погодження. Вказав, що Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах не передбачено вимоги про необхідність мати правовстановлюючі документи на право користування водним об'єктом та земельною ділянкою. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

12.03.2018 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (а.с.111-119). Зі змісту якого випливає, що у відповідності до ч.5 ст.59 Земельного кодексу України, відтворення ВЖР та їх вилов, не може здійснюватися без погодження із постійним користувачем земельної ділянки водного фонду на якій розташований водний об'єкт та використання водного об'єкта за відсутності такого права (ч.2 ст.17 Закон України «Про тваринний світ»). Прокурор наголосив, що право користування на земельну ділянку водного фонду на час погодження Режиму та на даний момент не зареєстровано у зв'язку з чим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 неправомірно використовується став площею 33,1014 га, місце розташування якого в межах населеного пункту с.Топори Ружинського району Житомирської області.

15.03.2018 ухвалою суду закінчено підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 03 квітня 2018 року.

27.03.2018 представником Держрибагенства подано до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.151-159). Обґрунтовуючи свою правову позицію вказав, що жодні правові підстави для скасування погодження Режиму відсутні, натомість, відповідачем забезпечено здійснення комплексу заходів щодо створення відповідного правового, організаційного та економічного механізму державного регулювання у галузі рибного господарства. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з наступних підстав.

Встановлено, що на замовлення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі-ФОП ОСОБА_1.) Інститутом рибного господарства розроблено Режим рибогосподарської експлуатації ставка розташованого в межах с.Топори, Ружинського району, Житомирської області, площею 33,1014 га, терміном з 25.07.2014 до 19.03.2023 (а.с.36-39).

25.07.2014 вищевказаний Режим погоджено головою Державного агентства рибного господарства України, а 18.04.2014 року начальником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Житомирській області.

На запит прокурора Ружинська районна державна адміністрація Житомирської області (лист від 29.11.2017 № 02-28/3434) повідомила, що ФОП ОСОБА_1 звертався із заявою про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду орієнтовною площею 33 га, який знаходиться в межах с.Топори Ружинського району Житомирської області (а.с.24). Однак, розпорядженням голови Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 02.03.2016 за №85 йому було відмовлено у наданні такого дозволу (а.с.25-26).

З довідки №399 від 30.11.2017 Топорівської сільської ради Ружинського району вбачається, що останньою не надавалося погодження ФОП ОСОБА_1 на використання водного об'єкту площею 33.1014 га в комплексі із земельними ділянками водного фонду для рибальства (а.с.29). Крім того, Топорівська сільська рада заперечує використання ФОП ОСОБА_1 вказаного водного обєкту (а.с. 30).

Прокурор вважаючи погодження Режиму рибогосподарської експлуатації ставу та його використання ФОП ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів та дозволу власника, розпорядника водного об'єкту на здійснення рибогосподарської діяльності, порушенням інтересів держави звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конституції України проголошено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 Водного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Водний кодекс України), усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (ст. 4 Водного кодексу України).

Особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб рибного і мисливського господарства визначені статтею 68 Водного кодексу України.

Зміст вищевказаної статті передбачає, що водокористувачі, яким надано в користування рибогосподарські водні об'єкти (їх частини), зобов'язані здійснювати заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об'єктів і умов відтворення рибних запасів, а також утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях вилову риби. Інші питання користування водами для потреб рибного і мисливського господарства регулюються Законом України "Про тваринний світ", іншими актами законодавства.

Положеннями частини другої статті 17 Закону України "Про тваринний світ" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), спеціальне використання об'єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об'єктами.

Частиною першою статті 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Приписами частин 1 та 5 ст. 59 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Земельний кодекс України), землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Використання земельних ділянок водного фонду для рибальства здійснюється за згодою їх власників або за погодженням із землекористувачами.

Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб (ч. 2 ст. 79 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.5 ст.59 Земельного кодексу України використання земельних ділянок водного фонду для рибальства здійснюється за згодою їх власників або за погодженням із землекористувачами.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України закріплено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд зазначає, що використання водосховища (ставка) з метою промислового рибальства можливе лише за наявності права на земельну ділянку водного фонду, або ж у разі надання відповідного погодження її власником чи постійним користувачем.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження голови Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 02.03.2016 за №85 ФОП ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки водного фонду орієнтовною площею 33 га, який знаходиться в межах с.Топори Ружинського району Житомирської області у зв'язку з чим у вказаної особи відсутні будь - які правовстановлюючі документи, які б підтверджували його законне право користування спірним водним об'єктом, та які б підтверджували правомірність користування рибогосподарським водним об'єктом у розумінні статті 17 Закону України "Про тваринний світ".

Окрім того, жодних погоджень щодо передачі ФОП ОСОБА_1 вказаного водного об'єкту в комплексі із земельною ділянкою для використання Топорівською сільською радою та Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області не надавалося.

Так, згідно з пунктом 1.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 N 4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за № 64/14755 (далі Інструкція №4) Режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення ВЖР за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання ВЖР рибогосподарського водного об'єкта або його ділянки.

Рибогосподарські водні об'єкти - озера, річки, моря з лиманами та естуаріями, водосховища, ставки, а також окремі технологічні водойми, які використовуються або можуть використовуватися для розведення, вирощування, відтворення та (або) вилову риби та інших водних живих ресурсів, де господарська діяльність усіх учасників водогосподарського комплексу обмежується в інтересах рибного господарства (п.1.3 Інструкції №4).

Суд вказує, що відносно ставка, розташованого в межах с. Топори, встановлювати на вказаний термін відповідні вимоги щодо штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання (Режим) можливо виключно за умови наявності у цього ставка статусу рибогосподарського водного об'єкта або його ділянки, однак, в матеріалах справи, жодних відомостей не міститься щодо віднесення ставка до рибогосподарського об'єкта, можливості його використання в рибогосподарській діяльності та прийняття усіма учасниками рішень щодо обмеження рибогосподарської діяльності ФОП ОСОБА_1

Таким чином, став, розташований в межах с. Топори, не відноситься до рибогосподарського водного об'єкту, а тому відносно нього в розумінні вимог Інструкції №4 не підлягав ні розробці ні погодженню жоден Режим.

Водночас довідкою Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 30.11.2017 підтверджується, що сільською радою погодження ФОП ОСОБА_1 на використання земельної ділянки водного фонду та водного об'єкту розташованих у межах населеного пункту с. Топори не надавалося (а.с.59), крім того зі змісту листа Топорівської сільської ради від 29.11.2017 за №385 випливає, що остання заперечує щодо використання ставу ФОП ОСОБА_1 та має намір передати об'єкт в оренду іншому суб'єкту господарювання (а.с.58).

Разом з тим, суд зауважує, що твердження представника відповідачів стосовно того, що з погодженням Режиму користувачу погоджується лише використання і відтворення водних біоресурсів, а не використання водного об'єкту чи землі водного фонду є безпідставними. Так як в силу вищезазначених правових норм став, розташований в межах с.Топори, є водним об'єктом, який надається у користування в комплексі із земельною ділянкою під водою, гідротехнічними спорудами, іншими об'єктами інфраструктури.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд вбачає підстави для відновлення порушених інтересів держави шляхом визнання протиправним та скасування погодження виконувача обов'язків голови Державного агентства рибного господарства України та начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області Режиму господарської експлуатації ставка площею 33,1014 га, розташованого в межах населеного пункту с. Топори Ружинського району Житомирської області, оскільки доказів, які б підтверджували можливість погодження ФОП ОСОБА_1 режиму експлуатації водного об'єкта за відсутності у нього в користуванні земельної ділянки під водою, гідротехнічними спорудами, іншими об'єктами інфраструктури, суду не надано.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов керівника Бердичівської місцевої прокуратури (вул. Вінницька, 23, м.Бердичів, Житомирська область, 13300) до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області (пров.Гуйвинський,6, м.Житомир, 10005), Державного агентства рибного господарства України (вул. Артема, 45-а, м.Київ 53, 04053), треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), Топорівська сільська рада Ружинського району Житомирської області (вул.Ружинська, 82, Топори, Ружинський район, Житомирська область, 13652) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати погодження виконувача обов'язків голови Державного агентства рибного господарства України від 27.07.2014 ПП "ОСОБА_1." Режиму господарської експлуатації ставка площею 33,1014 га, розташованого в межах населеного пункту с. Топори Ружинського району Житомирської області.

Визнати протиправним та скасувати погодження начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області від 18.04.2014 ПП "ОСОБА_1." Режиму господарської експлуатації ставка площею 33,1014 га, розташованого в межах населеного пункту с.Топори Ружинського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 12 квітня 2018 року