Справа № 524/9150/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 р. Справа № 524/9150/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Донець Л.О. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Кремечуці Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.03.2018 (суддя Андрієць Д.Д., 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 29/5, повний текст складено 19.03.18) по справі № 524/9150/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Удовицького Михайла Володимировича , Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Степка Юрія Анатолійовича третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом Інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Удовицький Михайло Володимирович, Інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Степко Юрій Анатолійович, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300, винесену 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Удовицьким Михайлом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №050671, винесену 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Степком Юрієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що вважає зазначені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності безпідставними, протиправними та такими, що порушують його права, свободи та інтереси.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.03.18 року позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Удовицького Михайла Володимировича, інспектора роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Степка Юрія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300, винесену 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Удовицьким Михайлом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №050671, винесену 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Степком Юрієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Третя особа, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги третя особа, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на її думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25.11.2017 позивач керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, д.н.з.НОМЕР_1 рухався по проспекту Свободи в м.Кременчуці де і був зупинений поліцейськими, які повідомили про те, що під час руху ОСОБА_1 не був пристебнутий пасками безпеки.

Заперечення позивача інспектором прийняті не були і тому відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №050671 за ч.5 ст.121 КУпАП.

Також інспектор повідомив ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем без права керування, оскільки був позбавлений права керування за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2017.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300 за ч.3 ст.126 КУпАП за його участю не складалась, а її копію поштою отримали його батьки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та ч.5 ст.121 КУпАП., а тому позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо складення постанов у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300, винесену 25 листопада 2017 року та серії БР №050671, винесену 25 листопада 2017 року, а також визнання їх протиправними та скасування є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, що 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Степком Ю.А. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР №050671, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Також, 25 листопада 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Удовицьким М.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП.

Так, в постанові серії БР №192300 зазначено, що 25 листопада 2017 року о 23:23 год., в м.Кременчуці по просп. Свободи, водій керував транспортним засобом без права керування транспортним засобами, а саме був позбавлений права керування за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2017, чим порушив п.п. «а» п.2.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2017 по справі №524/4800/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік. Отже, на момент зупинки транспортного засобу позивача, останній був позбавлений права керування транспортними засобами.

Під час розгляду справи №524/4800/17 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 присутнім не був, що підтверджується постановою від 19.09.2017, а також довідкою ВЧ А1546 від 05.12.2017.

Після винесення вказаної постанови, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось.

Повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції не містить підпису ОСОБА_1 про одержання. Доказів, які б підтверджували отримання позивачем вказаного повідомлення матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Колегія суддів, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки відсутні, як суб'єктивна сторона, по причині відсутності умислу останнього на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а також об'єктивна сторона даного адміністративного правопорушення, з огляду на те, що в оскаржуваній постанові серії БР №192300 інспектором викладена об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП є необґрунтованим.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, колегія суддів, зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, в постанові серії БР №050671 зазначено, що 25 листопада 2017 року о 23:23 год., в м.Кременчуці по просп. Свободи, буд.69А, водій керував транспортним засобом обладнаним пасивними засобами безпеки та був не пристебнутий під час руху транспортного засобу паском безпеки, чим порушив п.п. «в» п. 2.3 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 "В" Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно з ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5, 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395(далі - Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Разом з тим, відповідно до ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем допущено порушення вимог п. 2.3. "в" Правил дорожнього руху.

Так, переглянутий під час судового розгляду справи відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського не містить доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (п. 2.3 "В" Правил дорожнього руху України).

Проте, з вказаного відеозапису вбачається, що вимоги Інструкції інспектором Степком Ю.А. виконані не були, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були роз'яснені вже після складання тексту постанови. Також, відповідачем не було з'ясовано чи мав водій клопотання або чи бажав він надати докази, не запропоновано скористатись правовою допомогою.

Таким чином, колегія суддів, дійшла висновку, що надані третьою особою докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваних постанов у справі про адміністративне правопорушення серії БР №192300, винесену 25 листопада 2017 року та серії БР №050671, винесену 25 листопада 2017 року, відповідачі діяли всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2018 року по справі № 524/9150/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 311, 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кремечуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.03.2018 по справі № 524/9150/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.В. Присяжнюк