Справа № 2а-2746/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа №2А-2746/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.,

при секретарі - Радюк Ю.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження в справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до УДАІ УМВС України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження в справі.

Письмових заперечень на позовну заяву відповідачем не надано.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, повністю підтвердив обставини викладені в позові, закрема пояснив, що до зупинки інспектором ВДАІ рухалися в потоці автомобілів із дотриманням швидкісного режиму в зоні дії обмежуючих знаків, з показниками прилада візира не згідний, вважає, що йому на екрані показали не його автомобіль, а представлені йому показники швидкості не належать його автомобілю, про це бачили та можуть підтвердити свідки, які занесені до протоколу та були очевидцями цих подій, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, клопотань заяву суду не надав.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії АМ №220475 від 10.06.2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 023385 від 10.06.2010 року ОСОБА_1,10.06.2010 року о 08.08 год, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1, на 228 км автодороги Київ-Чоп, перевищив встановлену швидкість руху на 30 км/год, рухався зі швидкістю 80 км/год в зоні дії знаку при обмеженні 50 км/год, швидкість вимірювалась приладом "Візир 0812435", чим порушив вимоги п.12.9 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КпАП України.

3 наданих позивачем пояснень, вбачається, що він дійсно у вищевказаний час рухався по вказаній дорозі вказаним транспортним засобом, на час зупинки його інспектором швидкість рузу автомобіля під чого керуванням складала приблизно 50 км/год, був попереджений про контроль фарами зустрічних автомобілів. Не згідний з тим, що показник швидкості на технічному приладі в інспектора належав його автомобілю, показали не його автомобіль, марки яйого не знає. Про вказані обставини позивач зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, вину у вчиненні провопорушення не визнав, та пояснив в суді.

Крім того, доводи позивача в судовому засіданні підтвердженні показами допитаних в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в якості пасажирів рухалися в керованому позивачем автомобілі 10.06.2010 року о 08.08. год. на 228 км автодороги Київ-Чоп на час зупинки його інспектором та підписані в протоколі про адміністративне правопорушення. В своїх показах ствердили, що на приладі "Візир" вони бачили силует автомобіля, марки якого та належності йогопозивачу вказати не можуть. З приводу підписів в протоколі пояснили, що на пропозицію інспектора підписали протокол, з порушенням позивачем вимог ПДР не були згідні на місці, письмових пояснень інспектору не писали, про це їм не було роз'яснено.

Відповідно до п.31.4.7."г"ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабін, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізмів регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограв, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала вину у вчиненні правопорушення, про що вказала в протоколі. Наведені в протоколі докази правопорушення в діях позивача /порушника/, зокрема посилання на технічний прилад "Візир 0812435", спростовані в суді показами зазначених протоколом свідків, інших доказів, які б спростували доводи порушника в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено, і судом не встановлено. Також не були відібрані пояснення від свідків та очевидців адміністративного правопорушення на місці, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, не надані фотографії або відеозапис правопорушення в діях позивача.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами У країни.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19,71, 122,143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора 3- взводу роти ДПС ОДДЗ міста Житомир УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 10 червня 2010 року серії АМ №220475 в адміністративній справі за ст. 122 ч.1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук