Справа № 414/253/18
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Справа № 414/253/18

Провадження № 2-а/414/13/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

До Кремінського районного суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 26.01.2018 відповідачем було винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП серії АР № 536991, за якою на позивача було накладено штраф у розмірі 255 грн.

Порушення полягало в тому, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на перехресті по вул. Б. Хмельницького м. Рубіжне ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги п. 15.9 (ґ) ПДР України.

Позивач вважає, що така постанова не відповідає вимогам закону.

Так, позивач зазначає, що він рухався пізно ввечері, приблизно о 21:00 год. проїзною частиною по вул. Б. Хмельницького м. Рубіжне та, наближаючись до перехрестя, побачив транспортний засіб патрульної поліції, який рухався з увімкненими синіми проблисковими маячками приблизно на відстані 100-150 м. У звязку із дуже слизьким засніженим дорожнім покриттям автомобіля потрібно більше часу для маневру, тому позивач прийняв правильні рішення заздалегідь зупинитись і почекати, доки проїде патрульний автомобіль. Таким чином, позивач зупинився на перехресті для того, щоб пропустити вказаний автомобіль, після чого поліція підїхала до нього і його було притягнуто до адміністративної відповідальності за зупинку на перехресті.

Позивач вважає, що відповідачем в порушення вимог закону не було складено протокол про адміністративне правопорушення, також позивач був позбавлений права користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Крім того, позивач вважає, що в порушення вимог діючого законодавства справу було розглянуто на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати так справу, а також у день вчинення правопорушення, а не у пятнадцятиденний строк, оскільки позивач був незгодний з висунутим обвинуваченням.

Таким чином, позивач просив визнати дії інспектора взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати винесену відповідачем постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 536991 від 26.01.2018 та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтвердив викладені у позові обставини, зазначивши, що він здійснив зупинку на перехресті, щоб надати перевагу у русі автомобілю поліції з ввімкненими синіми проблисковими маячками, який, до того ж, рухався по головній дорозі, правил дорожнього руху позивач, на його думку, жодним чином не порушував.

Представник позивача в судовому засіданні також звернув увагу на те, що в порушення норм діючого законодавства справа розглядалася на місці вчинення правопорушення, а відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача та його представника, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР № 536991 від 26 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Huyndai Gets» з реєстраційним номером ВВ0384КМ, здійснив зупинку біля будинку № 96 по вул. Б. Хмельницього м. Рубіжне ближче десяти метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, а саме 2 м 60 см, чим порушив п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області капралом поліції ОСОБА_4 була складена вказана постанова, за якою на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 26.01.2018 під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку у форменому одязі та на службовому автомобілі в м. Рубіжне Луганської області приблизно о 19:50 год. він встановив порушення вимог п. 15.9 (г) ПДР України водієм транспортного засобу марки «Hyundai Gets» ОСОБА_2 Під час спілкування відповідача з водієм останній не заперечував, що порушив відповідні вимоги ПДР. Всі передбачені законом питання під час розгляду справи відповідачем були вирішені. Під час розгляду справи жодних клопотань про надання можливості скористатися допомогою адвоката позивач не заявляв. Відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 536991 від 26.01.2018. Відповідач вважає, що постанова була винесена з дотриманням вимог законодавства, а тому просив суд залишити позовну заяву без задоволення.

На підтвердження своєї позиції відповідач додав до свого відзиву на позов диск із відеофіксацією правопорушення, а також письмові пояснення ОСОБА_2, що додаються до постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 27, 31).

Відповідно до ч. 4 ст. 162 КАС України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом з тим, відповідно до наданого відповідачем супровідного листа (а.с. 30) останній надіслав позивачу лише відзив на позовну заяву, однак письмові пояснення позивача та диск з відеозаписом позивачу не надсилалися, що підтвердили позивач та його представник в судовому засіданні, зазначивши, що цих доказів у них немає, у звязку з чим просили суд не брати до уваги відповідні докази.

Враховуючи ці обставини, а також те, що судом в ухвалі про відкриття провадження, яка надсилалася відповідачу, розяснювався обовязок відповідача у разі подання ним відзиву на позов заздалегідь надіслати копії доданих до нього доказів позивачу (а.с. 23), однак відповідачем цих вимог закону дотримано не було, так само не було надано суду документи, що підтверджують надіслання чи надання позивачу доданих до відзиву доказів, у звязку з чим, враховуючи заперечення з боку позивача та його представника щодо допустимості цих доказів, суд вважає за необхідне не брати до уваги додані відповідачем до відзиву докази, а саме письмові пояснення ОСОБА_2 та диск з відеозаписом з місця правопорушення в силу ч. 9 ст. 79 КАС України.

З позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні судом встановлено, що позивач зупинився перед перехрестям, щоб надати перевагу у русі автомобілю патрульної поліції, на якому були ввімкнені сині проблискові маячки, що підтверджується також фотознімками, наданими позивачем, з яких вбачається, що на шляху автомобіля позивача на перехресті дійсно стоїть автомобіль патрульної поліції з увімкненими синіми проблисковими маячками (а.с. 11, 12).

Відповідно до п. 3.2 Правил дорожнього руху України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Суд також зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, зважаючи на викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що постанова, яку оскаржує позивач, підлягає скасуванню із закриттям відповідної справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки на права позивача впливає тільки постанова, яку у звязку із її неправомірністю суд і скасовує, але дії щодо її винесення неправомірними суд визнати не може, оскільки, у даному випадку, правове значення для прав і обовязків позивача має саме рішення відповідача у формі постанови, а не дія з її винесення. Також суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі у звязку із відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки судом вже вирішене питання про закриття відповідної справи про адміністративне правопорушення, а відтак порушене право позивача відновлено. В той же час, саме по собі закриття провадження у справі має іншу правову природу і стосується зазначеної адміністративної справи, а не справи про адміністративне правопорушення, в межах якої відповідачем виносилася оскаржувана постанова.

Щодо посилання позивача та його представника на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема в частині розгляду справи на місці вчинення правопорушення та винесення постанови у справі без попереднього складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У п. 2.3 свого рішення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 Конституційний Суд України, аналізуючи положення ст. 258 КУпАП, вказав на існування так званого „скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, тобто провадження за адміністративними правопорушеннями, накладання стягнення за якими відбувається саме на місці вчинення адміністративного правопорушення. І перелік таких випадків прямо передбачений статтею 258 КУпАП, тобто коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

З часу прийняття цього рішення Конституційним Судом України ст. 258 КУпАП була змінена законодавцем, і станом 26 січня 2018 року, так відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, а тому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність передбачених законом підстав для розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Так, зазначене у ч. 5 ст. 258 КУпАП правило не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, до якого відноситься правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що відповідачем під час розгляду справи в порушення вимог закону не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також що справа розглядалася на місці вчинення правопорушення, оскільки в цій частині відповідач діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-77, 79, 139, 162, 229, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції ОСОБА_4 (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 536991, винесену 26 січня 2018 року інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області капралом поліції ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а відповідну справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними та закриття провадження у справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення відмовити.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г. Безкровний