Справа № 820/5481/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5481/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання -Моісеєвої К.Ю.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 р. (ухвалене суддею Бабаєвим А.І., повний текст якого складено 27.12.2017 р.) по справі № 820/5481/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 2217 від 26.05.2017 р. про проведення фактичної перевірки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1.

Наказом ГУ ДФС у Харківській області «Про проведення фактичної перевірки» № 2217 від 26.05.2017 р. (в подальшому - Наказ № 2217), з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в сфері роздрібної та оптової торгівлі, керуючись п.п. 19-1.1.14, 19-1.16, 19-1.17, 19-1.18, 19-1.19, 19-1.20 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, призначено проведення фактичної перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_1 в якому здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, за період діяльності з 01.01.2016 р. по день закінчення перевірки.

30.05.2018 р. посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, на підставі вищезазначеного Наказу № 2217 та направлень № 334 та № 335 від 29.05.2017 р., які були отримані 30.05.2018 р. ОСОБА_4

За результатами проведення вищезазначеної перевірки, відповідачем складений акт № 4263/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 01.06.2017 р. «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів», яким встановлено порушення позивачем вимог п. 13, 36 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Не погодившись з наказом відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнятий правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.3 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у тому числі, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України, Наказом державної фіскальної служби України від 31.07.2014 р. затверджені Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (в подальшому - Методичні рекомендації), які рекомендовані для застосування при проведенні фактичних перевірок структурними підрозділами, до функцій яких входить здійснення контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів в частині, що не суперечить іншим нормативно-правовим актам, які регулюють питання організації, проведення та реалізації матеріалів цих перевірок.

Згідно із п.п. 1.2.2 п. 1 ст. 1 Методичних рекомендацій, при організації проведення документальної позапланової або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства. Доповідна записка (висновок) надається на розгляд керівника органу державної фіскальної служби, який приймає рішення про доцільність проведення такої перевірки та визначає підрозділ, який буде здійснювати (очолювати) цю перевірку, відповідати за її організацію, у т.ч. направлення повідомлення до Інформаційно-аналітичної групи, координацію дій залучених до перевірки працівників інших структурних підрозділів, а також реалізацію матеріалів перевірки.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваний Наказ № 2217, прийнятий на підставі доповідної записки, якою запропоновано провести фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що підтверджується копіями: доповідної записки ГУ ДФС у Харківській області №420/20-40-40-02-11 від 23.05.2017 р.; пропозиції щодо проведення фактичних перевірок службової записки №420/20-40-40-02-11 від 23.05.2017 р.; інформації щодо суб'єктів господарювання, які декларують незначні обсяги акцизного податку з роздрібної реалізації підакцизних товарів (менше 1500 гривень в місяць на господарську одиницю).

Згідно змісту доповідної записки ГУ ДФС у Харківській області №420/20-40-40-02-11 від 23.05.2017 р. вбачається, що необхідність проведення фактичної перевірки встановлена за результатами доперевірочного аналізу діяльності суб'єктів господарювання сфери роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, яким встановлений ряд суб'єктів господарювання, які декларують незначні суми акцизного податку з роздрібної реалізації (до 1, 5 тис. гривень в місяць з господарської одиниці).

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі та у спосіб передбачений чинним податковим законодавством.

Також судовим розглядом встановлено, що позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки без зауважень, щодо оформлення оскаржуваного Наказу № 2217. Фактична перевірка позивача проведена 30.05.2017 р. та за її результатами складено акт № 4263/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 01.06.2017 р.

Згідно пояснень, наданих позивачем та його представником у судовому засіданні, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами цієї перевірки оскаржуються ОСОБА_1 у судовому порядку. Зазначена обставина визнана у судовому засіданні представником відповідача.

Доводи апелянта, що оскаржуваний Наказ №2217 протиправний, оскільки відповідачем вже здійснювалася перевірка діяльності позивача на підставі Наказу ГУ ДФС у Харківській області «Про проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1В.» №1706 від 13.12.2016 р. (в подальшому - Наказ №1706) за період діяльності з 01.01.2016 р. по день закінчення перевірки, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Наказ №1706 про проведення фактичної перевірки позивача прийнято відповідачем, у зв'язку з отриманням податкової інформації щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, реалізації підакцизних товарів без отримання необхідних ліцензій Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Оскаржуваним Наказом № 2217 призначено проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в сфері роздрібної та оптової торгівлі.

Тобто, Наказ № 1706 та Наказ № 2217 про проведення фактичних перевірок позивача прийняті відповідачем з різних підстав та щодо різних предметів перевірки.

Щодо інших доводів апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 9, 243, 271, 283, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 по справі № 820/5481/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді В.Б. Русанова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 06.04.2018 р.