Справа № 686/17029/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2018 року

Київ

справа №686/17029/17

адміністративне провадження №К/9901/3727/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому

на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2017 року (суддя Салоїд Н.М.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року (судді Гонтарук В.М., Біла Л.М., Граб Л.С.)

у справі за позовом ОСОБА_2

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УХВАЛИВ:

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2017 року залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., а саме позивач 24.08.2017 року керуючи транспортним засобом марки "ZAZ" номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць Кам'янецької та третьої Нагірної у м.Хмельницькому став учасником дорожньо-транспортної події та при перевірці документів виявлено відсутність у нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 "г" Правил дорожнього руху.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм належними транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2, та звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Разом з тим, рішенням Конституційний Суд України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України № 1961-ІУ від 01 липня 2004 року визначив, що транспортними засобами, що належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди, тощо).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 який керував транспортним засобом, що належить на праві власності ОСОБА_3, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію на зазначений автомобіль, керував та володів ним на законній підставі.

Наведені обставини свідчать про необґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п.2.1 "г", що вказує на безпідставність притягнення позивача до відповідальності згідно за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протиправність спірної постанови.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Враховуючи положення цієї статті, Суд вважає всі інші доводи відповідача безпідставними.

Доводи касаційної скарги не спростовують доводів рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, судами першої та апеляційної інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, Суд робить висновок, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 242, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

Судді Н.А.Данилевич

В.М.Шарапа