Справа № 450/3004/17
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3004/17 Провадження № 2-а/450/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора СРПП №3 ПВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора СРПП №3 ПВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, в якому просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до ст. 288 КУпАП і визнати постанову серії АР № 963102 від 15 жовтня 2017р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.10.2017 року на адресу позивача надійшла постанова про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на позивача накладено штраф за порушення ПДР України 15.10.2017 року. Позивач вважає вказану постанову такою, що складена передчасно. 15.10.2017р. близько 15 год. 40 хв. інспектор СРПП№ЗПВПГУНП у Л/о ст. лейтенант ОСОБА_2 звинуватив позивача у порушенні правил зупинки і попросив надати документи. Взявши позивача документи інспектор направився до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне порушення. В подальшому, на домашню адресу позивача надійшла постанова серії АР№ 963102 від 15.10.2017 р. про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. При спілкуванні з поліцейським останній повідомив позивачу, що його автомобіль як стояв так і стоїть на прибудинковій території, оскільки змоги виїхати не було через припаркований на виїзді автомобіль Мерседес Спрінтер д.н. ВС 6490 СТ. Однак, пояснення позивача до уваги взято не було без зясування обставин справи. ОСОБА_3 є сусідом позивача, а саме його автомобіль Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 стояв запаркований на виїзді з прибудинкової території з самого ранку 15.10.2017 року про що було зроблено відповідне фото. Позивач саме хотів виїхати з території на дорогу та подавав звукові сигнали, однак це результатів не дало. В позивача не залишалось вибору і він пішов додому чекати, коли ОСОБА_3 забере з проїжджої частини свій автомобіль щоб він міг виїхати. Крім того, поліцейським не дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення. Зокрема, не виконано вимоги закону щодо обовязкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи. При складанні постанови доказів того, що саме позивач заважав проїзду не здобуто. Враховучюи наведене просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 06.11.2017 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій підтримав позовні вимоги та просив такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що знаходяться у справі, відповідно до вимог ч.3 ст.205 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захистшляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 963102 від 15.10.2017 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за те що він 15.10.2017 року о 15 год. 40 хв. в с. Оброшино, вул. Переїзд, здійснив зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_2 у місці де буде неможливим зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу, що зупинився.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач в судове засідання не з'явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовими запереченнями, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог цій частині.

Щодо вимоги позивача про звільнення його від сплати судового збору за звернення до суду з позовом відповідно до ст. 288 КУпАП, то така задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 2 резолютивної частини Постанови Пленуму ВАС України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» довести до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів. Згідно Довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» Питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду, які пропущені з поважних причин, суд приходить до висновку про їх безпідставність, виходячи з того, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 02.11.2017 року, а постанову серії АР № 963102 від 15.10.2017 року, отримав 25.10.2017 року, що стверджується копією конверта, на якому є відмітка, а тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України строки звернення позивача до суду не пропущені.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 91, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 963102 від 15.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_4