Справа № 701/461/16-а
Суддя: Маренюк В. Л.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №701/461/16-а
Номер провадження2-аі/701/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом представника Квартирно-експлуатаційної відділу м. Біла Церква, до Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, стягувач - ОСОБА_1 про оскарження рішення та дій (бездіяльності) державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Представник Квартирно-експлуатаційної відділу м. Біла Церква звернувся в суд з позовом про оскарження рішення та дій (бездіяльності) державного виконавця.

На підставу своїх вимог спирається на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2018 року (малось на увазі 05.12.2017р.) ВП№55304248 Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження про зобов'язання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква відновити ОСОБА_1 у загальній черзі квартирного обліку з 01.07.2004 року та на пільговій черзі з 01.01.2010 року. Дана постанова надійшла на адресу КЕВ 12.02.2018 року, що підтверджується штемпелем вхідних документів КЕВ та поштовим відправленням №312.

КЕВ м. Біла Церква негайно приступив до вияснення обставин та можливості виконання рішення суду, в зв'язку з чим велись телефонні переговори зі Стягувачем. В ході розгляду виявилось, що з моменту прийняття рішення (вступу в законну силу) та до моменту пред'явлення до виконання змінились обставини, що можуть вплинути на можливість його виконання. Був реорганізований Жашківсько-Маньківський РВК де перебував на квартирному обліку ОСОБА_1, не визначено місця перебування на квартирній черзі осіб (в тому числі ОСОБА_1Л.), що перебували на обліку в Жашківсько-Маньківському РВК. ОСОБА_1, звернувся до КЕВ м.Біла Церква з листом від 01.03.2018р. з проханням роз'яснити в якому гарнізоні він повинен перебувати на квартирній черзі та зазначив що в нього 2 примірники квартирної справи, без наявності в тому числі яких КЕВ не може виконати рішення суду. Листом від 06.03.2018 року № 253 КЕВ невідкладно надав відповідь та роз'яснення.

В той же час, в зв'язку з наявністю даних обставин КЕВ м.Біла Церква звернувся до ОСОБА_1, з пропозицією надати оригінали документів необхідних для поновлення та перебування на квартирному обліку від 02.03.2018 року №230. Стягувачем не були вчинені дії необхідні для виконання рішення суду, в зв'язку з чим, на думку скаржника, виконавчий документ на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повинен бути повернутий стягувачу, що не виключає його повторне пред'явлення після усунення причин що унеможливлюють його виконання.

Також КЕВ м.Біла Церква звернувся до Білоцерківського МВ ДВС листом від 02.02.2018 року №229 з проханням відкласти проведення виконавчих дій для вчинення дій стягувачем, лист отриманий канцелярією Білоцерківського МВ ДВС 02.03.2018 року про що свідчить штемпель та підпис працівника ДВС. На даний лист Білоцерківського МВ ДВС жодним чином не відреагував.

Незважаючи на лист КЕВ, 12.03.2018 року на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква надійшла постанова від 01.03.2018 року про накладення штрафу та вимога виконавця від 02.03.2018 р №13504. Відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», - У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Таким чином вимога виконавця повинна бути частиною постанови про накладення штрафу та має бути оскаржена разом з постановою.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Біла Церква вважає постанову від 01.03.2018 року про накладення штрафу та вимогу від 02.03.2018 року №13504 незаконною, що і змусило представника Квартирно-експлуатаційної відділу м. Біла Церква звернутися з даною скаргою до суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник Білоцерківської МВ ДВС ГТУЮ у Київській області та стягувач ОСОБА_1 в судове засідання двічі не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак це не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у їх відсутності.

Заслухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Постановою Маньківського районного суду від 30.08.2016 року у справі № 701/461/16-а було задоволено позов та зобов′язано начальника КЕВ м. Біла Церква відновити ОСОБА_1 у загальній черзі квартирного обліку з 01.07.2004 року, на пільговій черзі з 01.07.2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2016р. було змінено постанову Маньківського районного суду від 30.08.2016 р.

Абзац перший та другий апеляцыйна ынстанцыя виклала в наступній редакції.

1. «Позов задовольнити частково».

2. «Зобовязати Квартирно експлуатаційний відділ міста Біла Церква Міністерства оборони України відновити ОСОБА_1 у загальній черзі квартирного обліку з 01.07.2004 року, та на пільговій черзі з 01.07.2010 року.»

30.11.2017р. Маньківським райсудом видано виконавчий лист у справі № 701/461/16-а.

05.12.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 55304248.

01.03.2018 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, винесено постанову про накладення штрафу на Квартирно експлуатаційний відділ м. Біла Церква у сумі 5100 грн., на підставі ст. ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження».

02.03.2018 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2, направлено вимогу виконавця.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року. (далі Закон № 1404)

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На час винесення державним виконавцем оспорюваної постанови, рішення суду № 701/461/16-а набрало законної сили та підлягало виконанню, доказів невиконання рішення суду, що мигли б бути визнані як поважні позивачем до відділу ДВС не надані, вимоги виконавчого документа № 701/461/16-а від 30.11.2017 року не виконано, як і залишаються не виконаними на даний час, позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, не довів неправомірність дій державного виконавця. Натомість, наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 242 - 246, 250, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог Квартирно-експлуатаційної відділу м. Біла Церква, вул. Ярмаркова 1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Л. Маренюк