Справа № 320/1460/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД ІНШОМУ СУДУ

02 квітня 2018 року Справа № 320/1460/18 № провадження ЗП/808/108/18 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 (вх. №9814) до Запорізького окружного адміністративного суду від Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла адміністративна справа №320/1460/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в якому позивач просить скасувати постанови відповідача від 07.02.2017 про залишення без змін постанов Одеської митниці ДФС від 27.12.2017 у справі про порушення митних правил №1850/50000/17 та №1851/50000/17, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскаржувані постанови від 07 лютого 2017 року прийняті Державною фіскальною службою України відповідно до п.1 ч.2 ст. 530 Митного кодексу України. Вказаною статтею передбачена можливість перевірки центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику законності та обґрунтованості постанови митниці у справі про порушення митних правил.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 529 Митного кодексу України, постанова центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Тобто даний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, але вирішення даного спору належить до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду.

За приписами п.2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч.5 ст. 29 КАС України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 не підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду, як адміністративному суду через предметну, а не територіальну юрисдикцію, однак такі підстави передачі справи з одного адміністративного суду до іншого - КАС України не передбачає.

В той же час суд враховує положення статті 2 КАС України, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2.4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини - справа «Красношапка проти України» від 30 листопада 2006 року, «Єфименко проти України» від 18 липня 2006 року, які згідно до положень статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є обов'язковими для виконання Україною, суд неодноразово наголошував, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує ефективний засіб юридичного захисту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, одним із елементів права на суд є право на доступ до суду, який означає, що особа повинна мати можливість подати справу на розгляд, а суд повинен розглянути її без зайвих та неналежних правових чи практичних перешкод. Таке право покладає на державу як негативний обов'язок, - тобто утриматися від створення неналежних процесуальних перешкод для доступу до суду, - так і позитивний, тобто забезпечити практичний та ефективний доступ до суду.

Держави користуються певною свободою розсуду у сфері регулювання права на доступ до суду, яке залежить як від потреб і ресурсів суспільства, так і від конкретних осіб.

До того ж, частиною 1 статті 318 КАС України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного вище, з метою належного, своєчасного та якісного захисту прав ОСОБА_1, суд вважає за необхідне застосувати ч. 6 ст. 7 КАС України, про те, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), та за аналогією з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України передати справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 за предметною підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду.

За приписами ч. 6 ст. 29 КАС України ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Частиною 8 статті 29 КАС України визначено, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 29, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №320/1460/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування постанов передати за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В.Стрельнікова