Справа № 820/161/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 квітня 2018 р. Справа № 820/161/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (61029, м. Харків, вул. Латвійська, буд. 32) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006р. № 268» та довідки № 100/28259 від 19.06.2017р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, протиправною;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006р. № 268» та довідки № 100/28259 від 19.06.2017р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, починаючи с 01 січня 2016р.

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 267 КАС України).

Підставою подання вказаного позову слугувало те, що Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області не провело перерахунок та виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1, в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням всіх видів виплат, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 року відкрито спрощене провадження у справі, згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом пятнадцяти днів, з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Через канцелярію суду 23.02.2018 за підписом начальника Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що перерахунок та виплату перерахованої пенсії буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду, оскільки позовні вимоги стосуються періоду з 01.01.2016 року, що, враховуючи дату звернення позивач до суду виходить за межі шестимісячного строку звернення із означеним адміністративним позовом. За таких обставин вважає, що наявні умови та підстави для застосування положень ст.ст. 122, 123 КАС України щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач також не погоджується із заявленою вимогою позивача стосовно встановлення судового контролю, та зазначає, що у відповідності до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Зазначає, що з аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обовязком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, шо підтверджені належними та допустимими показами. В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що дана постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись, в зв'язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому вважає, що дана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Через канцелярію суду 02.03.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що жодні посилання відповідача щодо максимального розміру пенсії вважає такими, що не відносяться до справи. Вважає, що намагання відповідача замінити прості й ясні вимоги законів України посиланнями на рекомендації Ради Європи є просто недоречними у справі, щодо перерахунку пенсії. Зазначає про те, що лише просить суд встановити, що Пенсійний фонд порушує свої обовязки щодо перерахування позивачу пенсії згідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» і визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо відмови перерахувати йому пенсію на підставі законних вимог. Зазначає також, що він має право вимагати від суду встановлення судового контролю над виконанням рішення суду шляхом зобовязання відповідача подати в установлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили у відповідності до ст. 382 КАСУ.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХII, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 16930 від 06.07.2006 р. (а.с. 16).

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-УІІІ, яким внесені зміни до Закону України №2262-ХІІ, а саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. А статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, якою передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Позивачем повідомлено, що 28.03.2017 року за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи (Головні Управління ПФУ) про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій.

Судом встановлено, що на підставі отриманих списків Ліквідаційна комісія УМВС України в Харківській області підготувала та відправила до Головного Управління ПФУ в Харківській області довідку на позивача за № 100/28259 від 19.06.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (а.с. 14).

Виходячи із того, що Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області, отримавши від Ліквідаційної комісії УМВС України в Харківській області довідку на позивача, не перерахувало йому пенсію, ОСОБА_1 офіційно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області (вх. УПФУ 12.12.2017 року) з проханням здійснити йому перерахунок пенсії, яка була призначена позивачу із дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 року відповідно до довідки № 100/20654 від 19.06.2017 року, яка була виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області та направлена до ГУ ПФУ в Харківській області (а.с. 13).

Листом від 26.12.2017р. (вих. № 3534/К-14) за підписом Начальника Головного управління ПФУ в Харківській області ОСОБА_2, повідомлено про те, що відповідний перерахунок позивачу буде проведено без витребування додаткової заяви після надходження коштів з Державного бюджету України (а.с. 12).

Отже, по суті наданої відповіді вбачається, що відповідачем відмовлено в перерахунку пенсії.

Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд вважає, що позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується право позивача на перерахунок пенсії, але обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати пенсії, останній стверджує про відсутність бюджетних асигнувань на виплату пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на підставі наданої довідки.

Такі доводи відповідача суд спростовує, з огляду на наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, було надано до ГУ ПФУ в Харківській області довідку № 100/28259 від 19.06.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, що свідчить про дотримання державним органом Порядку № 45 в частині надання довідок до органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

У порушення вимог вказаної статті відповідачем, з наступного місяця після надходження довідки не перераховано пенсію позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, враховуючи те, що право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Ураховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Під час розгляду справи судом встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обовязок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому, право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ. Верховний Суд 15 лютого 2018 року, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув зразкову справу №820/6514/17, з аналогічних правовідносин. Вказане рішення набрало законної сили 17.03.2018.

Адміністративна справа, яка розглядається судом, відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду №820/6514/17.

На підставі ч. 3 ст.291 КАС України, суд при вирішенні адміністративного спору враховував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача, які заявлені до ГУ ПФУ в Харківській області про перерахунок та виплату пенсії.

Проте, в порушення норм чинного законодавства Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В своєму ж позові стосовно вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що дана постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись, в зв'язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду, підстав для зобов'язання відповідача надати до суду звіт про виконання судового рішення судом не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257,258,262, 246, 255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (61029, м. Харків, вул. Латвійська, буд. 32) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006р. № 268» та довідки № 100/28259 від 19.06.2017р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, протиправною.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вже виплачених коштів, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006р. № 268» та довідки № 100/28259 від 19.06.2017р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, починаючи с 01 січня 2016р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шляхова О.М.