Справа № 304/619/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року

Київ

справа №304/619/17

адміністративне провадження №К/9901/45744/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 304/619/17

за позовом ОСОБА_1 до Перечинського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов'язання провести нарахування пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Перечинського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Перечинського районного суду Закарпатської області, прийняту 22 червня 2017 року у складі судді Чепурнова В.О. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 03 серпня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Затолочного В.С., суддів Довгої О.І., Богаченка С.І.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов'язання провести нарахування пенсії.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Управління провести ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення (інші виплати) в сумі 26935,93 грн. згідно довідки № 516/08 від 17 лютого 2017 року, починаючи з 20 лютого 2017 року.

Як встановлено, ОСОБА_1 з 26 березня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) з урахуванням всіх складових заробітної плати згідно довідки про заробітну плату, з часу призначення пенсії.

Листом Управління від 24 лютого 2017 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви.

Суди виходили з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу. Просить скасувати рішення судів та відмовити у позові.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заявник наполягає на відмові у задоволенні позову з тих підстав, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а рішень - без змін, оскільки відсутні підстави для їх скасування.

Суд вважає правильними висновки судів відносно того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Так, в статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії з тих підстав, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Проте, вказані підстави також не можна визнати обґрунтованими.

Дійсно, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Разом з тим, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Проте, спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства при призначенні пенсії.

У цьому випадку, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії позивачу протиправно не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суди дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Перечинського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Перечинського районного суду Закарпатської області, прийняту 22 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 03 серпня 2017 року у справі № 304/619/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду