Справа № 810/3338/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3338/17 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (надалі за текстом - «Вишгородська ОДПІ») щодо відмови у визнанні заборгованості по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування безнадійною та її списання. Позивач просив також зобов'язати Вишгородську ОДПІ вчинити дії щодо визнання безнадійною та списання заборгованості по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 14.04.2014 р. по 01.05.2017 р.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що протягом зазначеного періоду він перебував на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території населеного пункт, де проводилась антитерористична операція, а тому в силу приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка визнається безнадійною та підлягає списанню, однак відповідач не виконує вимог указаного закону.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Вишгородська ОДІ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник стверджує, що підставою для списання недоїмки може бути сертифікат Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили, однак такий сертифікат ОСОБА_2 не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на тому, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не вимагається надання сертифікату Торгово-промислової палати України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2012 р. ОСОБА_2 був зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності.

У період з 19.02.2014 р. до 05.05.2017 р. позивач перебував на обліку державній податковій інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

З 05.05.2017 р. ОСОБА_2 перебував на обліку у Вишгородській ОДПІ.

27 травня 2017 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фічних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

31 травня 2017 р. позивач звернувся до Вишгородської ОДПІ із заявою про списання недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування посилаючись на пункт 9-4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Листом №1297/14/10-08 від 26.06.2017 р. відповідач відмовив у списанні недоїмки у зв'язку з відсутністю сертифікату Торгово-промислової палати України.

Факт наявності недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивач визнає.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить тому числі і м. Донецьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Разом з тим, 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, місто Донецьк віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, позивач знаходився на території проведення антитерористичної операції.

З огляду на викладене суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Твердження відповідача про необхідність подачі сертифікату Торгово-промислової палати України, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати, є саме факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція та відповідна заява платника єдиного внеску, подана у встановлений законом строк.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 р. у справі № 805/99/16-а.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 10 квітня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук