Справа № 804/69/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року Справа № 804/69/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпровське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Земля" про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з несвоєчасністю відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за списком № 2 у відповідача виникла заборгованість перед Дніпровським приміським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за жовтень, листопад 2017 року в розмірі 2 424,70 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі № 804/69/18 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справа розглянута відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Земля» перебуває на обліку в Дніпровському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів.
Судом встановлено, що на підприємстві відповідача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які на даний час отримують пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно розрахунку грошових вимог Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Земля» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - нараховано згідно розрахунків в жовтні 2017 року за списком № 2 - 1 146,31 грн., а саме: за ОСОБА_2 (жовтень 2017 р.) - 527,46 грн., за ОСОБА_3 (жовтень2017р.) - 618,85 грн.; нараховано згідно розрахунків в листопаді 2017 року за списком № 2 - 1 212, 35 грн., а саме: за ОСОБА_2 (листопад 2017 р.) - 527,46 грн., за ОСОБА_3 (листопад 2017 р.) - 684, 89 грн.; нараховано доплату за жовтень 2017 року за Списком № 2 - 66,04 грн., а саме: за ОСОБА_3 (жовтень 2017 р.) 66,04 грн.
Таким чином, станом на момент звернення до суду Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Земля» не відшкодовано витрати на виплату та доставку пенсії за жовтень, листопад 2017 року на загальну суму 2 424,70 грн.
Судом встановлено, що згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачу необхідно було покрити витрати на виплату та доставку пільгових пенсій Дніпровському приміському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за жовтень, листопад 2017 року в розмірі 2 424, 70 грн. У зв'язку з несплатою суми боргу у відповідача залишилась несплаченою заборгованість перед позивачем щодо витрат на виплату і доставку пенсій колишнім працівника підприємства, які були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на загальну суму 2 424,70 грн. (дві тисячі чотириста двадцять чотири гривні, 70 коп.).
Зазначені розрахунки відповідачем не оскаржені та є узгодженими, тому є обов'язковими для виконання, тобто сплати. Загальна сума заборгованості відповідача становить - 2 424,70 грн.
Втім, у добровільному порядку відповідач не сплатив вищевказану суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (список №2) за період жовтень-листопад 2017 року, тому утворилась заборгованість у загальному розмірі - 2 424,70 грн.
З матеріалів справи вбачається, що підприємству надсилалися листи щодо покриття витрат разом з додатком 6 до п. 6 «Інструкції про порядок роботи обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, по пенсіонерах відповідно до компетенції та у спосіб, передбачений законодавством про пенсійне страхування. Дані додатки не були оскаржені в порядку, встановленим законодавством України.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
На момент набрання чинності Законом №1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII, було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).
Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР (статтю доповнено абзацом четвертим згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17 лютого 2000 року №1461-ІІІ, який набрав чинності з 15 березня 2000 року) визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
На обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).
Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1).
Згідно пункту 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058-IV).
Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону №1788-XII.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.
Відповідно до частини 2 статті 101 Закону №1788-XII від 05.11.1991 року підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, відшкодовують її.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 у розмірі 2 424,70 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 263, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Земля» про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко