Справа № 804/1075/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року Справа № 804/1075/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ількова В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року було відкрито провадження за позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
- ст.1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями з урахуванням п.1,2 Постанови Правління НБУ №342 від 07.06.2016 р. «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», із змінами й доповненнями внесеними Постановою Правління НБУ №361 від 28.07.2016, п.1.2 Постанови Правління НБУ № 386 від 14.09.2016 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», п.1.2 Постанови Правління НБУ №410 від 13.12.2016р.«Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» по зовнішньоекономічному експортному контракту № 759 від 29.12.2015 року укладеного «CLARESHOLM MARKETING LTD»Британські Віргінські Острови встановлено несвоєчасне отримання виручки на поточні рахунки ПАТ «Авіаційна Компанія «Дніпроавіа» на загальну суму 496421,41 дол.США.;
- ст.2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» від 06.11.2012 № 5480-VІ та відповідно до п.1 № 386 від 14.09.2016 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», п.1 № 410 від 13.12.2016 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» в частині несвоєчасного надходження імпортної продукції за контрактом № 010216 від 01.02.2016 року, укладеним з нерезидентом компанією «Aerospase Support International» (Chalgrove Oxford, England), по контракту №б/н від17.05.2014, укладеному з нерезидентом компанією «SENTINELAERO SPACE, LLS» (Arizona, USA) в частині непогашення дебіторської заборгованості по якій порушено строки розрахунків та нарахована пеня на загальну суму 2871,20 гривень;
- п.2 ст.10 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (із змінами та доповненнями) за що відповідно до п.2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями) та
П.2.7 ст.2 «Положення про валютний контроль", затвердженого Постановою правління НБУ від 08.02.2000 р. за № 49(із змінами та доповненнями) застосована штрафна санкція на суму340,00 грн.;
- п.5.2 гл.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на розміщення резидентами (юридичними та фізичними особами) валютних цінностей на рахунках за межами України, затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.2004р. № 485 (із змінами та доповненнями).
На підставі висновків акту контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.10.2017 року:
ПАТ «АК «Дніпроавіа» не погодилося із прийнятими повідомленнями-рішеннями та оскаржило їх в адміністративному порядку, подавши до ДФС України скаргу від 14.11.2017р. №314-1483, в якій просило скасувати зазначені податкові повідомлення-рішення як незаконні (а.с.40-45).
Рішенням ДФС України від 25.01.2018 року №2588/6199-99-11-01-02-25 податкові повідомлення - рішення № та № від 30.10.2017 року залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с.46-47).

В акті перевірки контролюючим органом зазначається, що ПАТ «АК «Дніпроавіа» було укладено ряд зовнішньоекономічних договорів з нерезидентами:

- компанією «SENTINEL AEROSPACE, LLS» від 17.05.2014 р. №б/н про ремонт запасних частин літаків, оренду/лізинг запасних частин, модифікацію та гарантійні заміни, на виконання умов якого, протягом періоду, що перевірявся, позивачем було здійснено попередню оплату на суму 1623,12 дол. США, що засвідчено платіжними документами від 06.12.2016 на суму 1376,56 дол. США та від 07.02.2017 на суму 246,56 дол. США.

Відповідно до ст. 2 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанови Правлінні НБУ від 14.09.2016 №386 та від 13.12.2016 №410 (із змінами та доповненнями), граничний термін отримання імпортних послуг становив 05.04.2017 та 06.08.2017 років.

Однак, станом на 22.09.2017 нерезидентом компанією «SENTINEL AEROSPACE, LLS» умови контракту виконано не було.

Компанією «Aerospase Support International» згідно договору від 01.02.2016 №010216 про ремонт запасних частин літаків, оренду/лізинг запасних частин, модифікацію та гарантійні заміни, на виконання умов якого, протягом періоду, що перевірявся, скаржником було здійснено попередню оплату на суму 10071,35 дол. США, що засвідчено платіжними документами від 28.04.2016 р. на суму 6997,00 дол. США, від 09.08.2016 р. на суму 350,00 дол. США та від 20.09.2016 на суму 2724,35 дол. США.

Відповідно до ст. 2 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанови Правління НБУ 03.03.2016 № 140, від 14.09.2016 №386, граничний термін отримання імпортних послуг становив 27.07.2016р., 07.12.2016 р. та 18.01.2017 року.

У період з травня 2016 по січень 2017 року нерезидентом поставлено запасні частини літаків на загальну суму 10071,35 дол. США.

Однак, імпортну продукцію у сумі 163,1 дол. США було отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 6 днів.

- компанією «CLARESHOLM MARKETING LTD» від 19.02.2015р. №759 про продаж карбамід марки Б, на виконання умов якого позивачем було здійснено відвантаження товару у сумі 1894973,63 дол. США.

За результатами попередньої перевірки (акт від 12.12.2016 року № 4530/04-62-04-02/01130549) станом на 01.10.2016 р. зафіксована дебіторська заборгованість у сумі 1145700,00 дол. США, граничний строк якої настав: у сумі 324000,00 дол. США - 09.11.2016; у сумі 453700,00 дол. США- 15.12.2016; у сумі 368000,00 дол. США- 03.01.2017 року.

Нерезидентом було погашено дебіторську заборгованість у загальній сумі 1145700,0 дол. США з порушенням граничного терміну розрахунків на 12,13, 1 та 4 дні.

Також, контролюючий орган зазначає, що в період що перевірявся, позивачем було здійснено відвантаження товару, в т.ч. на суму 693500,00 дол. США, що засвідчено митними деклараціями від 28.11.2016 року №15411 на суму 190000,00 дол.США.

Зарахування валютної виручки у сумі 190000,00 дол. США на поточні рахунки ПАТ «АК «Дніпроавіа», на думку відповідача, здійснено з порушенням законодавчо встановлених термінів (граничний термін - 28.03.2017 р.), тоді як суми перераховано:

- 31.03.2017 - 35% від суми надходжень в іноземній валюті, що не підлягає обов'язковому продажу та залишається у розпорядженні підприємства 66500,00 дол.США.

зараховано на поточний валютний рахунок № 201/дол.США в ПАТ "Банк Кредит Дніпро" з порушенням законодавчо встановлених термінів на 3 дні;

- 03.04.2017 - 65% від суми надходжень в іноземній валюті із-за кордону 123500,00 дол.США, після обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України за біржовим курсом 26,973 грн./дол.США, зараховано на поточний рахунок ПАТ «АК «Дніпроавіа» № 201/грн. в ПАТ "Банк Кредит Дніпро" з порушенням законодавчо встановлених термінів на 6 днів.

Отже, підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень став висновок податкового органу про порушення позивачем строків розрахунків в іноземній валюті, в тому числі в результаті надходження валютної виручки на розподільчий рахунок позивача, а не на поточний.

Позивач, не погоджується з такими висновками податкового органу та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 30.10.2017 року, в зв'язку з чим, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади.

Частиною третьою ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

В силу п. 3 постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 за № 1921/22233 (далі - Постанова), розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 5 Постанови передбачено, що вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року № 378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за № 841/7129 (зі змінами), та у російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 (пункт 6 Постанови).

Таким чином, із системного аналізу діючого законодавства випливає, що юридичні особи мають право відкривати як поточні рахунки в банках в національній валюті так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Судом встановлено, що між позивачем та компанією «CLARESHOLM MARKETING LTD» укладено контракт на поставку товарів від 29.12.2015 p. №759.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, повернення коштів від нерезидента за вказаним контрактам відбулось несвоєчасно та з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме:

21.11.2016 року на розподільчий рахунок №6014 банківської установи - ПАТ «КБ «Приват Банк» за контрактом №759 від 29.12.2015 року надійшли кошти в іноземній валюті у загальній сумі 324000,00 дол. США з яких:

- 35% від суми надходжень в іноземній валюті, що складає - 113400,00 дол. США, було списано та зараховано м/о №1 від 21.11.2016 р. на поточний валютний рахунок ПАТ «АК «Дніпроавіа» №6014 в ПАТ КБ «ПриватБанк», з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків на 12 днів (граничний термін - 09.11.2016р.);

- 65% від суми надходжень в іноземній валюті, що складає 210600,00 дол США було списано з розподільчого рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» для здійснення обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України. Граничний еквівалент у сумі 5401890,00 грн. від обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті (210600,00 дол. США, біржовий курс продажу становить 25,65 грн./дол. США) був зарахований 22.11.2016 р. на поточний рахунок ПАТ «АК «Дніпроавіа» (українська гривня) № 6013 в ПАТ «КБ «Приват Банк», з порушенням законодавчо встановлених на думку відповідача термінів на 13 днів (граничний термін - 09.11.2016р.).

Однак, усього кількість днів прострочення отримання валютної виручки за контрактом №759 від 29.12.2015 року в сумі 324000 дол. США становить 12 днів, а не 13 як зазначає податковий орган у розрахунку пені, доданої до акту перевірки, в які у порушення чинного законодавства входить і 1 день, що був використаний обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти (210600 дол. США як 65% від суми отриманої валютної виручки) у відповідності із вимогами Постанов НБУ № 863 від 04.12.2015 року та № 140 від 03.03.2016 року.

Різниця між сумою пені, розрахованої відповідачем та пені, розрахованої позивачем за операцією становить 16150,08 грн.

Також, за вище вказаним контрактом від 29.12.2015 p. №759, 16.12.2016 року на розподільчий рахунок банківської установи - ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшли кошти в іноземній валюті у загальній сумі 453700,00 дол. США, з яких згідно п.2 Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 року №410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»:

- 35% від суми надходжень в іноземній валюті, що складає - 158795,00 дол. США, було списано та зараховано м/о №1 від 16.12.2016 р. на поточний валютний рахунок

ПАТ «АК «Дніпроавіа», №6014 в ПАТ КБ «ПриватБанк», з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків на 1 день (граничний термін - 15.12.2016 року.;

- 65% від суми надходжень в іноземній валюті, що складає 294905,00 дол. США було списано з розподільчого рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» для здійснення обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України. Гривневий еквівалент у сумі 7765389,80 грн. від обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті (294905,00 дол. США, біржовий курс продажу становить 25,8 грн./дол. США) було зараховано 19.12.2016 р. на поточний рахунок ПАТ «АК «Дніпроавіа» (українська гривня) № 6013 в ПАТ КБ «Приват Банк», з порушенням законодавчо встановлених термінів на думку відповідача на 4 днів.

Оскільки, 3 дні, були використані обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти (294905 дол. США як 65% від суми отриманої валютної виручки) у відповідності із вимогами Постанов НБУ № 863 від 04.12.2015 року та № 140 від 03.03.2016 року, то кількість прострочення отримання валютної виручки в сумі 453700 дол. США становить 1 день.

Також, згідно МД типу ЕК10 від 28.11.2016 року №500010003/2016/15411 ПАТ «АК«Дніпроавіа» експортовано товар у кількості 1000,000 тон за кодом УКТЗЕД - карбамід марки «Б» гранульований з вмістом азоту 46,3% на загальну суму 190000,00 дол. США (екв. 4887640,94 грн.) Граничний термін отримання валютної виручки - 28.03.2017 року.

Валютна виручка надійшла від нерезидента 31.03.2017 р. на розподільчий рахунок №201/дол.США банківської установи - ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у загальній сумі 190000,00 дол.США, з яких:

- 35% від суми надходжень в іноземній валюті, що не підлягає обов'язковому продажу та залишається у розпорядженні підприємства - 66500,00 дол. США (1793907,86 грн.) зараховано 31.03.2017 р. на поточний валютний рахунок № 201/дол. США в ПАТ «Банк Кредит Дніпро»;

- 65% від суми надходження в іноземній валюті (123500,00 дол.США), після обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України, гривневий еквівалент від продажу якої за біржовим курсом склав 3331165,50 грн. зараховано 03.04.2017 року на поточний рахунок ПАТ «АК «Дніпроавів» № 201/грн. в ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Отже, за цією операцією 3 дні, були використані обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти (123500 дол. США як 65% від суми отриманої валютної виручки) у відповідності із вимогами Постанов НБУ № 863 від 04.12.2015 року та № 140 від 03.03.2016 року, то кількість прострочення отримання валютної виручки в сумі 123500,00 дол. США становить 3 день, а не 6 як зазначив відповідач.

Враховуючи вище викладене різниця між сумою пені, розрахованої податковим органом та пені, розрахованої з урахуванням днів, що були використані обслуговуючим банком позивача для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти становить суму у розмірі 116094,76 гривень.

Датою зарахування валютної виручки вважається дата її надходження на відповідний валюдтний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі із застосуванням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів на території України та не може вважатись первинним надходженням виручки за зовнішньоекономічним контрактом.

Таким чином, судом встановлено, що під час розрахунку сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, податковим органом включено періоди, коли грошові кошти нерезидента надійшли на розподільчий рахунок підприємства, відкритий в уповноваженому банку, що суперечить зазначеним вище положенням законодавства України.

Щодо надходження коштів на розподільний рахунок, відповідач посилаючись на пункт 5.3 Інструкції зазначає про те, що розподільчі рахунки не відносяться до поточних рахунків клієнтів, через розподільчі рахунки зараховуються кошти на поточні рахунки юридичних осіб - резидентів в іноземній валюті. Розподільчі рахунки є технічними і не мають статусу поточного рахунку клієнта, клієнт не має права розпоряджатися коштами на цьому рахунку. Відповідно на думку відповідача, датою надходження виручки в іноземній валюті від здійснення експортної операції є дата надходження іноземної валюти на його поточний рахунок, відкритий в уповноваженому банку.

Однак, згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року за № 280, встановлено, що розподільчі рахунки є рахунками виключно суб'єктів господарювання, на яких знаходяться кошти таких суб'єктів - клієнтів банку (Клас 2 - Операції за розрахунками, наданими кредитами та залученими вкладами (депозитами), підклас 26 «Кошти клієнтів банку», підклас 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

Крім того, Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», передбачена відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2цього ж Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, яке тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, а не рух коштів з розподільчого рахунку на валютний рахунок одного і того ж платника. Відтак вказаний вище висновок відповідача не ґрунтується на нормах Закону.

Отже, за експортною операцією згідно контракту №759 та згідно МД типу ЕК10 від 28.11.2016 р. №500010003/2016/15411:

- 21.11.2016 р. (граничний термін 09.11.2016 р.) на розподільчий рахунок надійшли кошти у розмірі 324000 дол. США, на поточний рахунок позивача сума зарахована 22.11.2016 р. з урахуванням 1 дня, що був використаний обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти, тобто з порушенням термінів у 12 днів;

- 16.12.2016 р. (граничний термін 15.12.2016 р.) на розподільчий рахунок надійшли кошти у розмірі 324000 дол. США, на поточний рахунок позивача зараховані, 19.12.2016р. - з урахуванням 3 днів, що був використаний обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти, тобто з порушенням термінів у 1 день;

- 31.03.2017 р. (граничний термін 28.03.2017 р.) на розподільчий рахунок надійшли кошти у розмірі 190000,00 дол. США на поточний рахунок позивача зараховані, 03.04.2017 р. - з урахуванням 3 днів, що був використаний обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти, тобто з порушенням термінів у 3 дні.

Згідно з п.3 Постанови правління НБУ №475 від 16.11.2012, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 за №1921/22233 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

З огляду на наведену норму закону та враховуючи доведений факт часткового порушення термінів розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів в іноземній валюті, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 30.10.2017р., яким до ПАТ «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, слід скасувати частково в сумі 116094,76 грн. В решті податкове повідомлення-рішення № від 30.10.2017р. слід залишити без змін.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 30.10.2017 року, яким до ПАТ «АК «Дніпроавіа» було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 340 грн., суд зазначає таке.

Актом перевірки зафіксовано, що в Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.07.2017 - 25.07.2017 року у розділі ІІ «Фінансові вкладення» позивачем не було задекларовано прострочену дебіторську заборгованість по експортному контракту №б/н від 17.05.2014 року.

Відповідно ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, що знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально.

Згідно ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Відповідно до ст.10 зазначеного Декрету несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 16 цього Декрету.

Статтею 16 встановлено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Постановою Правління Національного банку України від 8 лютого 2000 року №49 «Про затвердження Положення про валютний контроль», а саме п.2.7. встановлено, що невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність, зокрема, за порушення порядку декларування накладається штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17*20=340 грн.).

Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно застосовано до Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» штрафну (фінансову) санкцію відповідно до податкового повідомлення - рішення від 30.10.2017 року №.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» про скасування податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 року за № та № , підлягає частковому задоволенню, в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.10.2017р., в сумі 116094,76 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись положеннями ч.3 ст.139 КАС України, приходить до висновку про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області документально підтверджений (платіжним дорученням від 05.02.2018 р. №3215) сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1742,46 гривень.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» (адреса: 49042, м.Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська 17а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 30.10.2017 року та № від 30.10.2017 року - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.10.2017р., у частині застосування до ПАТ «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 116094,76 гривень, винесене ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки №14794/04-36-14-06/01130549 від 06.10.2017 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ДНІПРОАВІА» (адреса: 49042, м.Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська 17а, ) сплачений судовий збір у розмірі 1742,46 грн. за подання адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков