Справа № 826/14067/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

05.04.2018 Київ К/9901/10409/18 826/14067/16
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

розглянувши матеріали заяви Офісу великих платників податків ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.09.2017

у справі №826/14067/16

за позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі ДФС) у грудні 2017 року завернувся до Верховного суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.09.2017 в зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що на думку відповідача спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

29.01.2018 справа надійшла до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017р.) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Згідно з приписами статті 240 КАС України питання про допуск справи до провадження вирішується суддею-доповідачем, визначеним у порядку, встановленому частиною третьою статті 151 цього Кодексу.

У разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Колегія суддів вважає відсутніми підстави для відкриття провадження, з огляду на таке.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.09.2017 відмовлено у задоволенні касаційної скарги ДФС, залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року.

При цьому, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій, та виходив, з наступного.

Відповідно до пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством. Витрати щодо інсталяції програмного забезпечення JDEdwards, його налаштування, в тому числі пов'язані із розробкою додаткових модулів, навчанням персоналу здійснені позивачем відповідно до положень ст. 138 Податкового кодексу України, є необхідними для забезпечення господарської діяльності підприємства.

Враховуючи викладене, суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи встановили, що Товариством документально підтверджено правомірність віднесення сум оплати послуг за договором до витрат позивача. Факт обліку на балансі Товариства програмного забезпечення JDEdwards не може свідчити про те, що у суб'єкта господарювання не було потреби інсталювати додаткові блоки (опції), оновлення до вказаної програми, або окремий функціонал, який попередньо не був встановлений і функціонування якого не можливе без материнської програми.

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компанія Ірвінг», то суд касаційної інстанції, застосувавши положення статей 14, 44, 134, 135, 138, 198 Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дійшов висновку про те, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, оцінивши залучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про фактичне здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Компанія «Ірвінг».

В якості прикладу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права ДФС посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.06.2016 у справі К/800/34864/15, від 16.04.2014 у справі К/800/3230/13 та від 12.07.2017 у справі К/800/7126/14, від 10.03.2015 у справі К/800/65251/14, від 20.04.2017 у справі К/800/2432/16 та від 07.10.2015 у справі К/9991/81123/12.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 08.06.2016 у справі К/800/34864/15 мотивована посиланням на статті 155 Господарського кодексу України та пункт 1.2 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 у справі К/800/3230/13 було закрито провадження у справі та проаналізовано правильність застосування судами попередніх інстанцій положень статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

В ухвалі від 12.07.2017 у справі К/800/7126/14 Вищий адміністративний суд України, застосувавши до спірних правовідносин статтю 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статтю 7 Закону України «Про податок на додану вартість», статті 138, 198 Податкового Кодексу України, погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у матеріалах справи доказів реального виконання укладених господарських угод.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015 у справі К/800/65251/14 скасовано судові рішення попередніх інстанцій та направлено справу на новий розгляд. При цьому судом касаційної інстанції запропоновано судам встановити реальність вчинення господарської операції, тобто встановити факту зміни руху активів чи зміни стану зобов'язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.

У своїй ухвалі від 20.04.2017 у справі К/800/2432/16 Вищий адміністративний суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ході розгляду справи платником податків, з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України), належними та допустимими доказами не підтверджено реальність виконання укладених господарських договорів.

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.10.2015 у справі К/9991/81123/12 вбачається, що при її розгляді судом застосовано положення Законів України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про оподаткування прибутку підприємств».

Наведене не дає підстав вважати, що при прийнятті ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.09.2017 та при прийнятті наданих для порівняння ухвал цього ж суду судом касаційної інстанції було неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, оскільки ці рішення приймались в наслідок різних обставин справи, на підставі застосування різних нормативних актів, що регламентують спірні правовідносини, та на підставі оцінки і аналізу різних за змістом доказів.

Керуючись статтею 240 та пунктом 1 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за заявою Офісу великих платників податків ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.09.2017 у справі №826/14067/16.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер