Справа № 175/4243/17
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4243/17
Провадження № 2-а/175/102/17
Рішенням

Іменем України

19 лютого 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

В листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії та згідно позовних вимог просить суд, визнати неправомірною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у здійсненні ОСОБА_2, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с від 11.09.2017 року, та зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 %, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466,67грн. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с від 11.09.2017 року, починаючи виплату з 18 вересня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим перерахунком раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, стягнути судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилась, згідно вимог позовної заяви просила провести розгляд справи без її участі.

Представником відповідача надіслані заперечення у справі, в яких відповідач позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову за відсутністю правових підстав, також підтримав наявні письмові заперечення у судовому засіданні.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З 1 січня 2007 року Розпорядженням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

18.09.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с від 11.09.2017 року, оскільки при призначенні щомісячного довічного грошового утримання, помилково не були вказані інші виплати, які враховуються при обчисленні довічного грошового утримання, а саме допомога до відпустки на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка включена в оподатковуваний дохід.

ОСОБА_3 приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі № 2375/02/22 від 23.09.2017 року, отриманий 12.10.2017 року, позивачу було відмовлено у проведенні такого перерахунку, з посиланням на те, що для такого перерахунку немає законних підстав, матеріальна допомога на оздоровлення не віднесена до суддівської винагороди та не може бути врахована при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді і вказано про те, що довідка Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с не відповідає вимогам встановленим Постановою Управління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року.

У відповідності до ч.1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В силу вимог статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п.14 ч.1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктом 8 ч.5 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, ло незалежність судді забезпечується, зокрема, його в належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У відповідності до ч.6 статті 48 вищезазначеного Закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, за нормами якого позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а також Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VIII, на норми якого посилається відповідач у своїх запереченнях, містять IX розділ Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення суддів».

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453- УІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-УІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.1,3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, і її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене вище, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у здійсненні ОСОБА_2, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с від 11.09.2017 року, та зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 %, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466,67грн. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-278-с від 11.09.2017 року, починаючи виплату з 18 вересня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим перерахунком раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ОСОБА_3 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640 грн., 00 коп.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Ребров