Справа № 355/1798/17
Суддя: Єременко В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1798/17
Провадження № 2-а/355/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України в Київській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Баришівське МТС» про визнання дій відповідача неправомірними, визнати право на пільгову пенсію за вислугу років та зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 29.03.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України в Київській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Баришівське МТС» про визнання дій відповідача неправомірними, визнати право на пільгову пенсію за вислугу років та зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 29.03.2018 року,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним було подано заяву з доданими документами до ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області для призначення пенсії відповідно до пункту „б" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ.

Рішенням №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення пенсії відповідачем відмовлено ОСОБА_3 через відсутність необхідних документів та загального стажу роботи. Позивач вважає, що має місце порушення його права на пенсійне забезпечення згідно статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ. „Працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників

затвердженим Кабінетом Міністр України, та за результатами атестації робочих місць, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема чоловіки після досягнення 55 років і при стажі не менше 26 років і 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442. Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідач у рішенні №647 від 29.06.2017 року вказує, що періоди роботи ОСОБА_1 в ОСОБА_2 ремонтно-транспортному підприємстві (нині ПАТ „Баришівська МТС") з 04.12.1987 року по 21.08.1992 року (за відсутності атестації робочих місць) не можна зараховувати як пільговий стаж по Списку №2 з наступних причин:

- невідповідність записів трудової книжки, що до переводу газозварником 1V розряду з наказом на переведення, згідно якого зроблено запис (наказ від 04.12.1987 року №322-к, перевести зварювальником 1V розряду ) при цьому в наказах про надання щорічних відпусток в період з 06.05.1988 по 30.07.1992 років зазначено посаду газозварювальник ЛМРУ (Лінійно-монтажний ремонтний участок ОСОБА_2 ремонтно-транспортного підприємства) наказ №286-к від 22.09.1992 року.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Трудова книжка позивача пред'явлена відповідачу.

Доводи відповідача, що позивач не надав підтвердження тому, що з 04.12.1987 року по 22.09.1992 року була проведена атестація робочих місць в ОСОБА_2 РТП, (Лінійно-монтажному ремонтному участку) не можна взяти до уваги, оскільки обовязкову атестацію було запроваджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 „Про порядок проведення атестації робочих місць за умови праці".

Позивач, ОСОБА_1 з 04.12.1987 року по 21.08.1992 року працював в якості газоелектрозварювальника у Ленійно-монтажному ремонтному участку ОСОБА_2 РТП правонаступником якого є ПАТ „Баришівська МТС" із 28.11.2002 року по 30.09.2003 рік та з 01.10.2003 року по 14.10.2008 рік працював газоелектрозварювальником у філіалі „Житлотеплоенерготхпром, і має пільговий стаж 11 років 8 місяців 23 дня та 28 років загального стажу.

Позивач просить суд - визнати дії ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України в Київській області неправомірними та скасувати рішення №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах. Визнати право на пільгову пенсію за вислугу років за ОСОБА_1 та зобовязати Баришівське обєднане Управління пенсійного фонду України в Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 29 березня 2018 року

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений ним до суду адміністративний позов та зазначив, що в квітні 2016 року він звернувся до ОСОБА_2 об,єднаного управління пенсійного фонду України Київської області по питанню отримання пільгової пенсії, але йому було відмовлено. ОСОБА_1 просить суд визнати дії ОСОБА_2 обєднаного УПФ в Київській області неправомірними та скасувати рішення №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та визнати право на пільгову пенсію за вислугу років і зобовязати Баришівське обєднане УПФ призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 29 березня 2018 року

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні також наполягав на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та вважає дії ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області незаконними по відношенню до його клієнта. ОСОБА_5 звертає увагу суду на Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29.04.2009 року щодо визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах особі (газоелектрозварювальником), зайнятій на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти заявленого позивачем ОСОБА_1 адміністративного позову, надали суду для огляду матеріали пенсійної справи. Окрім того ОСОБА_6 зазначив, що згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону від 02.03.2015 р. № 2І3-У111, працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочим місць, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років (не менше 26 років), з них інше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442. Атестація робочих міс за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одною разу на 5 років.

Відповідно до наданих довідок, уточнюючих пільговий характер виконуваних робіт, ОСОБА_1 працював повний робочий день газоелектрозварником:

-з 04.12.1987 р. по 22.09.1992 р. в ОСОБА_2 ремонтно-транспортному -підприємстві;

-з 28.11.2002 р. по 30.09.2003 р. та з 01.10.2003 р. по 14.10.2008 р. у філіалі „Житлотеплоенерго Київенерго".

Періоди роботи ОСОБА_1 А.1. в ОСОБА_2 ремонтно-транспортному підприємстві (нині ПАТ „Баришівське МТС") з 04.12.1987 р. по 21.08.1992 р. | відсутності атестації робочих місць) не можна зарахувати як пільговий стаж по Списку № 2 з наступних причин:

-невідповідність записів трудової книжки щодо переводу газозварником ІV-го розряду, з наказом на переведення, згідно якого зроблено запис (наказ від 04.12.1987 р. № 322-к „перевести зварювальником ІV-го розряду"), при цьому в наказах про надання щорічних відпусток в період з 06.05.1988 р. по 30.07.1992 р. зазначено посаду газозварювальник ЛМРУ. За записами трудової книжки ОСОБА_1 А.1. звільнено з роботися як газоелектрозварювальника ЛМРУ (наказ № 286-к від 22.09.1992 р.);

-згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.12.2016 р.. ОСОБА_1 А.1. працював газоелектрозварником ІV-го розряду з 04.12.1987 р. по 22.09.1992 р.;

- за результатами звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії на пільгових умовах, з первинними документами від 27.04.2017 р. № 289/03 в книгах по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 надбавки та підвищення за шкідливими умовами праці не проводились, інформація про надання додаткових відпусток заявнику відсутня.

Наказами філіалу „Житлотеплоенерго Київенерго" (№ 251 від 11.06.2002 р. і №257 від 08.06.2007 р.) проведена атестацій робочих місць за умовами праці та підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2.

Оскільки, за наявними документами, загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 24 роки 3 місяці 6 днів та пільговий стаж - 5 років І0 місяців 18 днів, права на пенсію на пільгових умовах на переконання УПФ, він не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Баришівське МТС» в особі ОСОБА_7 підтримала заявлений до суду ОСОБА_1 адміністративний позов та пояснила, що за зверненням ОСОБА_1 на основі трудової книжки йому було видано довідку про підтвердження трудового стажу. ОСОБА_7 вважає що йому слід зарахувати у стаж його роботу в МТС.

Свідок по справі ОСОБА_8 пояснила суду, що вона працювала в ОСОБА_2 РТП, потім в МТС інженером по кадрах з 1983 року по 2008 рік. З позивачем ОСОБА_1 працювала тривалий час. Він працював у цеху повний робочий день по спеціальності. Його РТП направляла на навчання на електрогазозварювальника. В трудовій книжці ОСОБА_9 була допущена помилка.

Суд заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали заведеної та закритої відносно ОСОБА_1 пенсійної справи, вважає заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2017 року звернувся з заявою до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області по питанню оформлення пільгової пенсії, пославшись на його роботу електрогазозварювальника та надав відповідні документи що підтверджують наявний трудовий стаж.

Баришівське обєднане управління пенсійного фонду України Київської області відмовило гр-ну ОСОБА_1 (рішення №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення пенсії) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, пославшись на відсутність необхідних документів та загального стажу роботи для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону від 02.03.2015 року №213-V111.

Згідно статті 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності в ній відповідних записів наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд вважає заявлений позов таким, шо підлягає до задоволення з нижчезазначених підстав.

Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах зі шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюють згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону від 02.03.2015 р. № 2ІЗ-V111 працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочим місць, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років (не менше 26 років), з них інше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Баришівське обєднане управління пенсійного фонду України Київської області, відмовляючи позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах керувались нормами чинного законодавства, однак суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ врегульовані відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського Суду з прав людини у справах проти України. Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року (ОСОБА_10 проти України), заява № 43331/12, де в мотивувальній частині рішення зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Пунктом 2.2. вказаного рішення передбачено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР).

У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 (002р710-99) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Україна є демократична, соціальна та правова держава; права та свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; громадяни мають право на соціальний захист.

Складовою конституційного захисту на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 та ч. 1 ст. 58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України» передбачено, що відповідно до ст. 8 Конституції в України визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Спір за участю ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області, як суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим і його вирішення належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки Баришівське обєднане управління пенсійного фонду України Київської області, як суб'єкт владних повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 довів своє право на визнання за ним права на отримання пільгової пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позиція ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області є не правомірною, а тому є підстави для визнання їх дій неправомірними.

В адміністративному судочинстві кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовує вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд при вирішенні даної справи, звертає увагу на Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29.04.2009 року «про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах особі, зайнятій на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці.

Суд по даній справ посилається на положення п. 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 «Про затвердження порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та вважає безпідставність відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1, оскільки при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професій до списків. Також до пільгового стажу зараховується період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року, якщо атестація не проводилася або за результатами атестації право не підтвердилось.

Таким чином, якщо мова йде про періоди роботи після серпня 1992 року, то атестація пільгового робочого місця є обовязковою і без неї пільговий стаж не зараховують.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що довідки мають надаватися в разі коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

У даному випадку по справі запис у трудовій книжці ОСОБА_1 присутній.

Таким чином, докази позивача ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах законодавства та спростовують висновки ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області, (Рішенням №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення пенсії відповідачем ОСОБА_3І.), який відмовив позивачу у задоволенні його обґрунтованих вимог.

Встановлені судом обставини також стверджуються:

-ксерокопією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія СК №852515 від 12.05.1998 р. (а.с.5);

- ксерокопією посвідчення №131 «Госагропрому», видане ОСОБА_1 17.07.1987 р. (кваліфікація електрозварювальник 4 розряду);

- ксерокопією довідки від 29.03.2017 «Енерготехпром» поо те, що ОСОБА_1 дійсно працював в Науково- виробничому кооперативі «Інженерний центр Енерготехпром» з 01.07.1999 року згідно наказу №96К від 01.07.1996 року по 01.03.2001 року згідно наказу №31К від 01.03.2001 року на посаді газоелектрозварювальника 5-го розряду;

- ксерокопією рішення №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області;

- ксерокопією наказу від 22.09.1992 року ОСОБА_2 РТП про звільнення з роботи ОСОБА_1;

- ксерокопією наказу від 09.07.1991 року ОСОБА_2 РТП про надання щорічної відпустки ОСОБА_1;

- ксерокопією наказу від 03.08.1989 року ОСОБА_2 РТП про надання щорічної відпустки ОСОБА_1;

- ксерокопією наказу від 04.12.1987 року ОСОБА_2 РТП про переведення на іншу роботу ОСОБА_1;

- ксерокопією наказу від 23.03.1987 року ОСОБА_2 РТП про проходження виробничої практики ОСОБА_1;

- ксерокопією наказу від 27.01.1987 року ОСОБА_2 РТП про направлення на курси електрозварювальників ОСОБА_1;

- ксерокопією трудової книжки ОСОБА_1;

- дослідженою судом пенсійної справи ОСОБА_1, щодо відмови в призначенні пільгової пенсії;

- іншими матеріалами справи.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ЗУ від 07.07.2010 року).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що є законні підстави для призначення пільгової пенсії позивачу ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 19, 22, 46, 54, 55, 75, 92, 95, 96, 113, 116, 117, 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, ст.ст.26, 211, 102, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України в Київській області неправомірними та скасувати рішення №647 від 29.06.2017 року про результати розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за віком на пільгових умовах.

Визнати право на пільгову пенсію за вислугу років за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати Баришівське обєднане Управління пенсійного фонду України в Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 29 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського Адміністративного апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_11