Справа № 2-а-127/10
Суддя: Кухар С. В.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-127/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Запоріжжя 21.01.2010

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кухаря С.В.

при секретарі Шол М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ДПІ в Комунарському районі м.Запоріжжя визнання дій відповідача незаконними та зобовязання відповідача вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду в якому просив суд:

визнати незаконними дії Державної податкової інспекції в Комунарському районі міста Запоріжжя, що вираженні у відмові наданою ОСОБА_2 щодо зареєстрування у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та надання Картки фізичної особи - платника податків;

зобов'язати Державну податкову інспекцію в Комунарському районі міста Запоріжжя зареєструвати ОСОБА_2 у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та надати ОСОБА_2 картку фізичної особи - платника податків.

Позивач в обґрунтування позову суду пояснив, що його донькою 15 липня 2009 року до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - ДПІ) була подана заява (зареєстрована 15.07.2009 року за №9381/10) з проханням зареєструвати у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та надати Картку фізичної особи - платника податків.

17 липня 2009 року від ДПІ надійшла відповідь (лист № 5563/10/29-4 від 17.07.2009 року), у якому повідомлялося наступне: «зареєструвати Вас у Державному реєстрі та надати Картку фізичної особи - платника податків не маємо можливості, в зв'язку з наявністю рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2004 року № 2-3000/04, яким визначено зобов'язати ДПІ у Комунарському районі надати довідку ОСОБА_2 наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, ідентифікаційний номер відсутній у Державному реєстрі фізичних осіб та не буде присвоен, у тому числі по досяжності повноліття».

З отриманим рішенням ДПІ позивач незгодний, вважає такою, що суперечить чинному законодавств) України. У зв'язку з вищевикладеним, звертає увагу суду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР (далі - Закон), Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, створення Державного реєстру забезпечує: повний облік фізичних осіб, які сплачують податки та інші обов'язкові платежі, з однозначною їх ідентифікацією.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Державний реєстр створюється Головною державною податковою інспекцією України і складається з інформаційного фонду, що міститься у базах даних Головної державної податкової інспекції України, державних податкових інспекцій по Автономній Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону, до інформаційного фонду Державного реєстру включаються такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам-платникам податків та інших обов'язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону, реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у містах і містах без районного подіту за місцем постійного проживання платників, а для осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні. - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 спільного Наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів» (далі - Наказ), особа, яка через свої релігійні або інші переконання офіційно відмовилась від ідентифікаційного номера, а через деякий час змінила свої переконання і бажає отримати ідентифікаційний номер, подає до органу державної податкової служби за своїм місцем реєстрації паспорт громадянина України, в якому наявна відмітка, та заяву в довільній формі з викладенням свого прохання анулювати попередньо внесену відмітку з метою повторного отримання ідентифікаційного номера.

Представник відповідача в суд не зявився, у своїй письмовій заяві просив розглянути справу без його участі і проти задоволення позову заперечував посилаючись на законність дій відповідача.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2009 року ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя була подана заява (зареєстрована 15.07.2009 року за №9381/10) з проханням зареєструвати у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та надати Картку фізичної особи - платника податків.

17 липня 2009 року від ДПІ надійшла відповідь (лист № 5563/10/29-4 від 17.07.2009 року), у якому повідомлялося наступне: «зареєструвати Вас у Державному реєстрі та надати Картку фізичної особи - платника податків не маємо можливості, в зв'язку з наявністю рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2004 року № 2-3000/04, яким визначено зобов'язати ДПІ у Комунарському районі надати довідку ОСОБА_2 наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, ідентифікаційний номер відсутній у Державному реєстрі фізичних осіб та не буде присвоен, у тому числі по досяжності повноліття».

Вказані дії ДПІ повністю відповідають вимогам законодавства.

Так, 07.07.2004 року за заявою ОСОБА_3, в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2, по справі №2-3000/04 Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким зобов'язано ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя видати довідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступного змісту:

«Має право здійснювати будь-які платежі без присвоєння ідентифікаційного номера. Ідентифікаційний номер відсутній в державному реєстрі та не буде присвоєний, у тому числі по досягненню повноліття».

На рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя було подано апеляційну скаргу, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2004 року скарга була залишена без задоволення, а рішення - без змін.

Згідно ст.ст. 223, 319 ЦПК України рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя набрало законної сили з моменту проголошення ухвали Апеляційного суду Запорізької області, а саме 12.10.2004р.

На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2004р. ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя було видано довідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступного змісту:

«Має право здійснювати будь-які платежі без присвоєння ідентифікаційного номера. Ідентифікаційний номер відсутній в державному реєстрі та не буде присвоєний, у тому числі по досягненню повноліття».

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тому дії відповідача повністю відповідають вимогам законодавства, бо повністю ґрунтуються на рішенні суду яке набрало законної сили і відповідають йому, тому не можуть бути визнані як незаконні. А всі вимоги позивача навпаки протирічать вказаному рішенню суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР, ст.ст. 9, п.1 ч.1 ст. 17, ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 71, ч. 2 ст. 58, ст. 59, 99, 104, 105, 106, 107 158, 159-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинству України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ДПІ в Комунарському районі м.Запоріжжя визнання дій відповідача незаконними та зобовязання відповідача вчинити дії відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня її проголошення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кухар С.В.