Справа № 2-а-26784/2010
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

28.02.2018 року заявники звернулися до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року, у справі № 2а-26784/2010, було зобовязано Управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на відповідний період, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 13 березня 2010 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року дану постанову було залишено без змін. Однак 30.08.2014 року ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 вони є спадкоємцями по заповіту. 23.03.2015 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської державної міської нотаріальної контори ОСОБА_4 їм видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді доплати до пенсії, нарахованої управлінням Пенсійного фонду України у м. Біла Церква на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду 04 травня 2011 року по справі №2а-26784/2010 року. Тому, заявники просили суд замінити сторону виконавчого провадження по виконанню постанови суду від 04.05.2011 року зі ОСОБА_3 на її правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, УПФУ в м. Біла Церква, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на заяву, в якому зазначив, що згідно ч. 1 ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Тобто, в усіх випадках, правовий інститут заміни сторони прив'язано до наявності відповідного виконавчого провадження, відкритого на момент заміни. Також, матеріали заяви про заміну сторони виконавче провадження не містять відомостей щодо постанови про наявність виконавчою провадження, а саме заявником не надано правовстановлюючого документу, який би свідчив про отримання спадкового майна, зокрема грошових коштів нарахованих згідно виконавчого листа №2а-26784/2010. Тобто, заява про заміну сторони виконавчого провадження не містить правових підстав та не є обґрунтованою. Крім того, заміна сторони у вже закінченому виконавчому провадженні чинним законодавством не передбачено. Таким чином, закінчення виконавчого провадження є припиненням примусового виконання рішення. У виконавчому провадженні, яке було закінчено до звернення особи про заміну його сторони, заміна сторони виконавчого провадження є неможливою у зв'язку з припиненням до моменту звернення всіх виконавчих дій та відсутності на момент звернення відкритого виконавчого провадження. У звязку з цим вони просять у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити повністю.

Представник Білоцерківського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши заявників, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, про зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на відповідний період, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 13березня 2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013року дану постанову було залишено без змін. Постанова набрала законної сили 27.11.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у вказаній справі був виданий позивачу 15.07.2011 року ( а.с. 20), однак відомостей щодо подання виконавчого документу на виконання до МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області чи виконання рішення суду УПФ України в добровільному порядку до суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 30.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 313840 від 02.09.2014 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.34).

З копії Свідоцтва про право на спадщину №5-333 від 23.03.2015 року, виданого державним нотаріусом Першої Білоцерківського міської державної нотаріальної контори Київської області (а.с.33) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлої 30.08.2014 року ОСОБА_3, спадщина складається з: грошових вкладів з відповідними відсотками, належною компенсацією і всіма видами грошових виплат, що знаходиться: 1) у операційній частині філії-Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк» ТВБВ №10026/0877: - на компенсаційному рахунку №91551/46483 із залишком вкладу 2821,87 грн.; - на компенсаційному рахунку №91551/45411 із залишком вкладу 1579,54 грн.; 2) у ТВБВ №10026/0889 філії-Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк» ТВБВ №10026/877 на компенсаційному рахунку №91551/10718 сума залишку 543,04 грн., які належали померлій на підставі довідки №06-06/4-10виданої 23.01.2015 року філією-Головним управлінням по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк» ТВБВ №10026/0877та доплати до пенсії, нарахованої Управлінням Пенсійного Фонду у м. Білій Церкві Київської області в сумі 54 925,45 грн. за період з 13.03.2010 року по 22.07.2011 року на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2а-26784/2010 від 04.05.2011 року та постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2а-73331/2011 від 04.07.2011 року, яка належала померлій на підставі довідки виданої Управлінням Пенсійного Фонду у м. Білій Церкві Київської області за № 750/09 від 19.01.2015 року.

Відповідно до частини першої ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов'язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до судового рішення право на пенсійні виплати ОСОБА_3 було встановлено та зобовязано здійснити перерахунок доплати до пенсії, з 13.03.2010 року, отже, заявники як спадкоємці мають право на доплату до пенсії у відповідному розмірі, та звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали відповідний правовстановлюючий документ, який свідчить про отримання ними спадкового майна, а саме грошових коштів нарахованих згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року.

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Однак, суд звертає увагу на те, що заявником не надано доказів на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-26784/2010 року від 04.05.2011 року, який був виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, як і не зазначено про наявність відповідного факту.

Слід зазначити, що відповідно до постанови КМ України № 440 від 03.09.2014 року, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, в якому передбачено, зокрема, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в т.ч. оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); у разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення; передбачено, яким чином ведеться облік таких рішень в органах державної виконавчої служби.

Так, за п.п.7,9 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік (п.19 Порядку).

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (п.20 Порядку).

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04травня 2011 року, у справі № 2а-26784/2010, за позовом ОСОБА_3, входить до переліку рішень, виконання яких гарантується державою і відбувається у відповідності з наведеним вище Порядком, а заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право на отримання зазначених коштів в порядку спадкування.

В п.14 вищенаведеного Порядку, затвердженого постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, вказано, зокрема, на те, що до рішень зобовязального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.

Отже, вищевказаними нормативно-правовими актами визначено порядок виконання тих судових рішень, за якими проведено нарахування відповідних виплат, але нараховані кошти не виплачено.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновків, що правові підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відсутні, тому заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 52, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя ОСОБА_5