Справа № 237/5028/17
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 237/5028/17
Провадження № 2-а/237/30/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.02.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - Судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Курахове Мар'їнського району Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії.

- зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області поновити виплату пенсії громадянину України ОСОБА_1, з моменту її припинення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, як внутрішньо переміщена особа. Позивачу була призупинена виплата пенсії по особовому рахунку, після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб. Відтак, Відповідачем не здійснювалась виплата належної Позивачу пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, вважає бездіяльність відповідача протиправною і такою, що порушує її конституційні права на отримання пенсії, яка є її єдиним джерелом доходу та просить суд захистити її право на отримання пенсії. Зазначила, що інших соціальних виплат окрім пенсії не отримує.

Представники відповідача Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області Дешева І. В. позивні вимоги позивача не визнала, у задоволенні позову просили відмовити. Зазначила, що будь-яких рішень щодо зупинення (призупинення) пенсії позивачу УПФУ в Мар'їнському районі в відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV не приймало.

В запереченнях на позов відповідач посилався на положення Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року.

Як вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МЦ УМВС України вДонецькій областіпозивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою пенсійного віку отримує пенсію.

Листом від 12.07.2017 року за № 1807/03 УПФУ в Мар'їнському районі Донецької області позивача повідомлено про призупинення пенсії у зв'язку із обміном інформацією з єдиною інформаційною базою даних внутрішньо перемішених осіб.

Судом застовується законодавство на час виникнення правовідносин.

Щодо позовних вимог позивач в частині визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області щодо невиплати їй пенсії, визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про зупинення (припинення) виплати пенсії та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області поновити виплату пенсії позивачу та утриматись від подальшого призупинення її виплати суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IVпередбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 47 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У ст. 49 цього Закону зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених Законом № 1058.

З огляду на наведене, суд вказує на те, що відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось. За таких обставин у позивача відсутні підстави звертатися до управління з заявою про поновлення виплати пенсії.

Суд вважає за необхідне відмітити, що припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину Конституцією України.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються із рішеннями ЄСПЛ, так, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У п. 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відтак суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати пенсії та зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про зупинення (припинення) виплати пенсії та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області зобов'язання утриматись від подальшого призупинення пенсії суд зазначає наступне.

Як вбачається з заперечень відповідача та пояснень представників відповідача наданих в судовому засіданні, жодних рішень у відповідності до ст. 49 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV (редакція на час виникнення правовідносин) про припинення пенсії позивачу не приймалось, зазначена обставина слугувала підставою для визнання відповідної бездіяльності протиправною в межах предмету позовних вимог, крім того, зазначена позовна вимога не може бути предметом судового розгляду на предмет відповідності ст. 2 КАС України, тому позов в цій частині не може бути задоволений.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС Украни якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при звернення до суду судовий збір не сплатила, а отже судові витрати понести за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV, ст. ст. 2, 7, 11, 71, 94, 159-163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області поновити виплату пенсії громадянину України ОСОБА_1 з моменту її припинення.

Судові витрати віднести за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Мар'їнський районний суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 06.02.2018