Справа № 524/2914/17
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/2914/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2018, суддя Нестеренко С.Г., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська,а, 39600, повний текст складено 26.02.18 по справі № 524/2914/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819315 від 10.04.2017 яка винесена інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бойковою Анною Юріївною про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10.04.2017 відносно нього відповідачем, інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойковою Анною Юріївною, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП України, та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за те, що керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.8 «в» Правил дорожнього руху України (в подальшому - ПДР). Стверджував, що постанова була ухвалена цим відповідачем з порушенням норм права, суперечить вимогам закону, оскільки в ПДР немає п. 2.8 «в», та не відображає дійсних обставин справи, у тому числі з порушенням місця і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.02.2018 позов було залишено без задоволення, а постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП без змін.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати та прийняти нове про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР 819315 від 10.04.2017, яка винесена інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойковою Анною Юріївною щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, невірно встановив обставини справи, що потягло за собою неправильне вирішення спору по суті. Стверджує, що судом не проведено підготовче засідання у справі, хоча п.п. 10 п. 1 Перехідних положень чинного КАС України передбачає необхідність застосування норм чинної редакції Кодексу щодо обов'язковості його проведення після зміни складу суду. Також, вказує на позбавлення його представника права на повне ознайомлення з матеріалами справи та надання відповідних письмових заперечень під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Додатково в апеляційній скарзі зазначається про порушення позивача права на юридичну допомогу адвоката та інших прав, пов'язаних з розглядом справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки винесення постанови у справі на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам об'єктивного і справедливого розгляду, закріплених у ст. 268 КУпАП. При цьому заявник посилається на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 та постанову ВС від 14.02.2018 у справі № 536/597/16-а.

На підтвердження свого доводу про порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП позивач вказує на відсутність у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Також, заявник апеляційної скарги вказує на порушення ст. 268 КУпАП, стверджуючи про відсутність у нього можливості знайомитися з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та оскаржити постанову.

Порушення вимог ст. ст. 74, 77 КАС України, на думку позивача, полягають в тому, що на момент розгляду справи поліцейським не було жодного доказу, в тому числі відеозаписів чи фото, окрім власних тверджень поліцейського, які б свідчили про подію адміністративного правопорушення. При цьому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності містить посилання на неіснуючий пункт 2.8 «в» ПДР.

На електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на фактичні обставини порушення позивачем «в» п.п. 2.9 ПДР, що спричинило притягнення його до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Звертає увагу суд на те, що позивач не заперечує факт керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. Стверджує про правомірність винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без складання протоколу, згідно положень ст. 258 КУпАП, на місці вчинення самого правопорушення. При цьому акцентує увагу на тому, що в основу оскарженого рішення були покладені саме усні пояснення особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, підтвердженням чого є відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Будь-яких виправлень оскаржувана постанова не містить.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, колегія суддів, враховуючи неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, вважає за можливе проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої позивачем апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, у тому числі ненадання матеріалів справи про адміністративне правопорушення для ознайомлення, відсутність скористуватися правовою допомогою, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Позивач скористався правом оскарження постанови у судовому порядку, а отже використав право на надання йому правової допомоги. Крім того, суд врахував, що позивач, як вбачається з відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнав факт вчинення проступку, проте відмовився надавати письмові пояснення. Також, суд відмітив, що відповідач чітко озвучила та вказала позивачеві про допущене ним вчинення порушень п. 2.9 «в» ПДР. У постанові відсутні будь-які виправлення, а тому доводи позивача та його представника щодо зазначення у постанові п. 2.8 «в» ПДР були визнані необгрунтованими, оскільки цифра «9» зазначена відповідачем розбірливо. Не зазначення у постанові про технічний засіб фіксування адміністративного проступку (нагрудна камера поліцейського), за висновками суду, не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Стаття 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч.6 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Оскільки розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, віднесено до компетенції Національної поліції, відповідач мав достатньо повноважень для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, не спростовують самого факту правопорушення, фіксування якого відбувалося не з допомогою нагрудної камери поліцейського, а за результатами огляду поліцейським автомобіля та відібрання відповідних усних пояснень позивача. Сам відеозапис з нагрудної камери поліцейського є лише одним з доказів дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, як свідчить відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 46), позивач не заявляв жодних клопотань про своє бажання скористатися юридичними послугами адвоката під час притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, незважаючи на роз'яснення йому відповідних прав. Відповідно є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про порушень вимог ст. 268 КУпАП щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи.

Посилання заявника апеляційної скарги на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 та постанову ВС від 14.02.2018 у справі № 536/597/16-а також не спростовує висновків суду першої інстанції щодо дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Так, в Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 зазначено, що словосполучення «за місцем вчинення», вжите у ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, зважаючи на відповідність такої адміністративно-територіальної одиниці юрисдикції інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП лейтенанту міліції Бойковій А.Ю., що не заперечувалося самим позивачем.

Щодо суті скоєного позивачем порушення Правил дорожнього руху. Положення ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує водія, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819315 від 10.04.2017 (а.с.7) зазначено про притягнення позивача до відповідальності на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зокрема, вказується, що позивач 10.04.2017 о 21 год. 15 хв., по вул. Київській, 65-Б, м. Кременчука, Полтавської області, керував автомобілем HYUNDAI ELANTRA, р.н. НОМЕР_1 у темну пору доби із неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, що передбачаяє застосування на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Знання правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Темною порою доби вважається час від заходу сонця до сходу (п. 1.10 Правил дорожнього руху України). Так, з оскаржуваної постанови убачається, що час скоєння адміністративного правопорушення - 21 год. 15 хв.

Зважаючи на фактичні обставини справи щодо порушення позивачем п.2.9 в ПДР, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., як це передбачено санкцією ч.6 ст. 121 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення процесуального права, відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, п. 2 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2018 по справі № 524/2914/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя М.І. Гуцал
Судді Л.О. Донець Л.В. Мельнікова