Справа № 695/1871/17
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1871/17
номер провадження 2-а/695/12/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Бреуса В.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша адміністративний позов ОСОБА_4 до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виконавчого комітету Піщанської сільської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та рішень про оформлення (державну реєстрацію) права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виконавчого комітету Піщанської сільської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та рішень про оформлення (державну реєстрацію) права власності.

Вказаною позовною заявою позивач просив скасувати рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №3 від 20.07.2007 року про оформлення права власності на нежиле приміщення по вул. Леніна, 78, в с. Піщане Золотоніського району Черкаської області за ОСОБА_2 та ОСОБА_4, скасувати видане виконкомом Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області свідоцтво про право власності на нежиле приміщення по вул. Леніна, 78, у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області від 14 серпня 2007 року серії ЯЯЯ №579770 та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності від 14.08.2007 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав, від 14.08.2014 року, прийнятого на підставі свідоцтва про право власності, ЯЯ 579770, від 14.08.2007 року виконавчого комітету Піщанської сільської ради.

Представник Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та виконкому Піщанської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, проти позовних вимог заперечень не мав.

Третя особа по справі ОСОБА_2 та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували та вважали їх безпідставними, а сам позов, на їх думку поданий з пропущенням строків позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, проаналізувавши зміст позовних вимог, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи провадження по даній справі було відкрито 07.07.2017 року.

Згідно з п. 10 перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Нормами ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, що також зазначено в п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Статтею 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлені принципи обовязковості судових рішень (далі Закон України № 1402).

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України № 1402 висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також частиною пятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже обовязковою умовою віднесення спору до категорії публічно-правових спорів є участь у ньому субєкта владних повноважень, а також оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Однак, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед учасників спору субєкта владних повноважень чи його посадової особи, а й здійснення ним у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

У даній справі позивачем оспорюється правомірність, порядок набуття та оформлення за приватним підприємцем права власності на нерухоме майно. Оскарження дій органу місцевого самоврядування, а також його рішення та правовстановлюючого документу на нерухоме майно обумовлене належністю такого майна позивачу.

Задоволення такого позову має наслідком припинення зареєстрованого права приватного підприємця ОСОБА_2.

Оскаржувані рішення відповідача за своєю правовою природою не є нормативно-правовими актами, а актами індивідуальної дії одноразового застосування, за приписами яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктами цих правовідносин певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Ці акти вичерпали свою дію фактом їх виконання, зокрема, виданням особі, якої вони стосуються, документів що підтверджують набуття останнім певних прав щодо об'єкту нерухомого майна.

Даний спір не носить публічно-правовий характер, а тому не підлягає вирішенню у відповідності з Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, спірні відносини між позивачем та відповідачем в частині скасування свідоцтва про право власності не є спором у сфері публічно-правових відносин. Притягнення до участі у справі в якості відповідача суб'єкта владних повноважень не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки предметом цього позову є спір про право власності на нерухоме майно.

Суд зазначає, що положення КАС України мають застосовуватись з урахуванням положень статей 216, 386, 388, 392, 393 Цивільного кодексу України щодо способів захисту права власності, а також положень Цивільного процесуального та Господарського процесуального кодексів України стосовно юрисдикції судів.

З урахуванням наведених обставин, проаналізувавши суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та характер таких відносин, суд приходить до висновку, що у суду відсутні підстави для розгляду даної справи в частині вимог про скасування свідоцтва про право власності за правилами адміністративної юрисдикції.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно не є нормативним актом чи правовим актом індивідуальної дії в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку із цим спір у даній справі не є публічно-правовим і не може бути вирішений відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Як вже зазначалось вище вказаний спір має ознаки цивільно-правового спору, а тому має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявна лише квитанція про сплату позивачем судового збору у суміі 1920,0 грн., а тому суд вважає за необхідне повернути позивачу суму сплаченого ним судового збору з бюджету.

На підставі вказаного вище та керуючись ст., ст. 19, 238 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виконкому Піщанської сільської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та рішень про оформлення (державну реєстрацію) права власності.

Повернути ОСОБА_4 (іден. код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1920,0 (одна тисяча девятсот двадцять) гривень, який сплачений відповідно до квитанції від 02.07.2017 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дні її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя : Середа Л.В.