Справа № П/811/412/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/412/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагуна А.В.;

за участю секретаря судового засідання Гуріної І.С.;

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 січня 2018 року № про сплату за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 18199,26 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4549,82 грн., загальна сума 22749,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки списана банком заборгованість не може рахуватись як дохід з якого повинні бути сплачені податки.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, та винесеним у звязку з отриманням позивачем доходу за який не були сплачені податки (а.с. 41-42).

Позивачем до суду подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якого із відзивом відповідача не погоджується. Зазначає, що відомості у відзиві не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а лише переписані з акту перевірки (а.с.63-64).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Між позивачем та акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» було укладено Кредитний договір № 8 - 92-АВТО від 15.01.2008 року, предметом якого було надання кредиту в сумі 49 082, 5 дол. США строком на 72 місяці, тобто до 14.01.2014 (включно), для придбання авто (а.с. 15-16).

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 1 (про часткове прощення боргу) до Кредитного договору № 8 від 15.01.2016 позивачу у випадку часткового погашення боргу інша частина боргу буде прощеною. Зазначений договір укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Креді ОСОБА_3», правонаступник АТ «Індустріально-експортний банк» (а.с. 27).

Так, згідно вказаного боргу позивачу прощена заборгованість у розмірі 101107 грн. за 2016 рік (а.с. 27, 46).

Вказана обставина не заперечується позивачем.

Відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджено, що позивачем отримано дохід за ознакою доходу "126"-додаткове благо в сумі 101107 грн. (а.с. 49).

Посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за наслідками якої складено акт від 05.01.2018 №32/11-28-13-03/НОМЕР_1 (а.с. 53-57).

На підставі акту перевірки було прийнято, в тому числі податкове повідомлення-рішення від 25 січня 2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб з основного зобовязання у розмірі 18199,26 грн. та 4549,82 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с 52).

Порядок оподаткування додаткового блага податком з доходів фізичних осіб (надалі - ПДФО), внаслідок прощення кредитором основної суми боргу (кредиту) за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. д пп. 164.2.17 пп. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі ПКУ) до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), установленої на 1 січня звітного податкового року.

При цьому під додатковим благом необхідно розуміти кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПКУ) (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПКУ доходи загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Статтею 165 ПКУ визначено перелік доходів, що не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу. Так, відповідно до пп. 165.1.55 п. 165.1 цієї статті визначено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу окрім, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї МЗП ( у розрахунку на рік), встановленої на перше січня звітного податкового року, відноситься сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 с. 265 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, прощення (анулювання) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, здійснено в межах строку, який надає право на предявлення вимог до дебіторів (позивач по справі).

В іншому випадку втрачається сенс прощення боргу, оскільки останній не може бути прощений після спливу строків позовної давності, а також стягнутий в судовому порядку.

З огляду на викладене, прощений борг є додатковим благом за який необхідно сплачувати податок, а тому відповідачем правомірно нарахований податок з доходів фізичних осіб на цю суму.

Таким чином у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено - 06.04.2018.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4