Справа № 203/315/18
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/315/18
Провадження №2-а/0203/31/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 року Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_3 про визнання протиправною і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в:

25 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ОСОБА_3 про визнання протиправною і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.01.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Порушення полягало в порушенні вимог підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі Правила) щодо наявності посвідчення водія. Позивач стверджує, що відповідач діяв безпідставно, оскільки він має посвідчення водія. Крім того, відповідач порушив процесуальний закон, розглянувши справу на місці вчинення правопорушення, не склав протокол про адміністративне правопорушення тощо. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправною і скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.а.с. 1 5, 8).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2018 року відповідачем було ухвалено постанову серії ЕАА №265034, відповідно до якої позивач 15.01.2018 року, о 1418 год., у м. Дніпрі, на пр. ОСОБА_4, у районі будинку №49, під час керування автомобілем марки «Subaru» (реєстраційний номер АЕ7722ВА), не предявив посвідчення водія, чим порушив приписи підпункту «а» пункту 2.1 Правил, вчинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративний штраф у сумі 425,00 грн. (а.с. 6).

На думку позивача, ухвалена постанова є незаконною, оскільки насправді він має посвідчення водія. Крім того, відповідач порушив процесуальний закон, розглянувши справу на місці вчинення правопорушення, не склав протокол про адміністративне правопорушення тощо.

Між тим, викладені у позовній заяві доводи позивача спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що правила частини 2 статті 77 КАС не є абсолютними, і не мають наслідком гарантоване звільнення позивача від обовязку обґрунтувати заявлений позов та довести порушення свого права.

Так, у відповідності з підпунктом «а» пункту 2.1 Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом було встановлено, що після зупинки відповідачем автомобіля позивача останній на вимогу відповідача не надав йому посвідчення водія. Ця обставина підтвердилася відеозаписом з нагрудної камери відповідача.

При цьому суд критично ставиться до доводу позовної заяви про те, що позивач має посвідчення водія, оскільки частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність такого посвідчення саме під час керування або його непредявлення.

Що стосується позову в частині порушення відповідачем норм КУпАП, що регулює правила розгляду справ про адміністративні правопорушення, то суд при цьому виходить з такого.

За правилами, встановленими частиною першою статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 126, 1271 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 було розяснено положення приведеної норми стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, які передбачають розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в м. Дніпрі і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, які вчиняються на території міста Дніпра.

Крім того, викладені доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої відповідачем. При цьому суд вважає, що не може бути скасовано рішення, яке є правильним по суті, лише з процедурних мотивів.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову і вважає ухвалену відповідачем постанову цілком законною.

У порядку статті 139 КАС судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72 77, 90, 94, 132 139, 143, 192 194, 210, 211, 219, 220, 241 246, 257, 258, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; 49000, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, 44В/90) у позові до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_3 (49101, місто Дніпро, вулиця Троїцька, 20А) про визнання протиправною і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 05 квітня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян