Справа № 2а-220/12
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року

Київ

справа №2а-220/12

адміністративне провадження №К/9901/45006/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва в складі судді Бортницької В.В. від 10.03.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Мезенцева Є.І., Літвіної Н.М., Шелест С.Б. від 03.07.2017 у справі №2а-220/12 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчуці про визнання дій протиправними та відновлення виплати пенсії за віком,

УСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року. Заява мотивована тим, що позивачу не було відомо про рух справи в суді апеляційної інстанції, а тому звернулась із заявою про видачу виконавчого листа, пропустивши строк для пред'явлення до виконання.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року, відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, встановлений ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час видачі виконавчого документа).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та винести нове, яким поновити строк для пред'явлення виконавчого листа №2-а-220/12 до виконання.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання,

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Нормами ст.ст. 22, 24 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, що була чинною на час видачі виконавчого документа) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Судами встановлено, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року позов ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду України та Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району м. Кременчук Полтавської області про визнання дій протиправними та відновлення виплати пенсії за віком задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року в задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_2, Пенсійного Фонду України та Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району м. Кременчук Полтавської області відмовлено, постанову Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Датою набрання законної сили постанови Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду України та Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району м. Кременчук Полтавської області є 17 жовтня 2013 року.

За виконавчим листом позивач звернулася до суду 04 листопада 2016 року, що підтверджується відповідною заявою. Виконавчий лист позивач отримала 24 листопада 2016 року, при цьому, строк пред'явлення зазначеного виконавчого документа до виконання вказано три роки, тобто до 17 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.258 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

23 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до Печерського районного суду міста Києва щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, зазначивши підставою пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання непоінформованість її судом щодо руху справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується відсутністю доказів в матеріалах справи щодо належного повідомлення про направлення рішень суду апеляційної інстанції ОСОБА_2

Положеннями статті 261 КАС України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Європейський суд з прав людини, в своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційним Судом України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу не було відомо про рух справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі, про відмову в задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_2, Пенсійного фонду України та Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району м. Кременчук Полтавської області та набуття судовим рішенням законної сили, що свідчить про поважність причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, які не досліджено судами.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвали судів попередніх інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки питання щодо поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання належить до відання суду, що його видав, та, в свою чергу, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями для встановлення чи дослідження додаткових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду