Справа № 823/1251/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2018 року Справа № 823/1251/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Роя О.В.,

представника відповідача Самофал М.Ф. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, оформлену листом від 12.09.2017 № 7925/6-17 щодо ненадання позивачу дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області;

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2017 № 420 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах".

03.04.2018 від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2017 № 420 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» та заборонити Головному управлінню Держгеокадастру України здійснювати дії щодо проведення земельних торгів (включаючи заборону реєстрації земельних ділянок) щодо земельних ділянок, зазначених у наказі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2017 № 420 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

У судове засідання щодо розгляду вказаної заяви, призначеного ухвалою суду від 03.01.2018, прибув представник відповідача.

Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечувала, посилаючись на відсутність доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

В обґрунтування необхідності забезпечення позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення у вигляді зупинення дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2017 № 420 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» та заборони вчинення відповідачу дій спрямованих на проведення земельних торгів щодо земельних ділянок, визначених у вказаному наказі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Також невжиття заходів забезпечення позову просто унеможливить захист порушених прав позивача в разі проведення земельних торгів.

Розглянувши подану позивачем заяву, заслухавши пояснення та доводи представника відповідача, суд зазначає про таке.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України" під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що позивачем не доведено обставини існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не доведено, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а також не доведено, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Відсутні мотиви та підстави, передбачені ст. 150 КАС України, які є обов'язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, та позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

В силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Щодо посилання представника позивача на очевидність протиправності бездіяльності відповідача, що полягає у неприйнятті рішенні за результатами розгляду заяви позивача від 14.08.2017, як на підставу для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що у разі задоволення з цієї підстави заяви про забезпечення позову судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволення позовних вимог.

Також судом встановлено, що на земельні ділянки площею 7,8 га і 50,0 га накладається земельна ділянка площею 2,0 га, яку мав намір отримати позивач.

21.02.2018 земельна ділянка площею 7,8 га була зареєстрована у Державному земельному кадастрі та якій присвоєно кадастровий номер :02:003:0032. На земельну ділянку площею 50,0 га було розроблено проект землеустрою та надано до Центру надання адміністративних послуг для реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Судом також встановлено, що оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2017 № 420 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах», включає в себе шість земельних ділянок загальною площею 132,2000 га, натомість земельна ділянка, яку має намір отримати позивач для ведення особистого селянського господарства становить лише 2,0 га.

Позивачем також не надано доказів, що земельна ділянка площею 2,0 га, яку він мав намір отримати для ведення особистого селянського господарства, включена до оскаржуваного наказу та до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу прав на них на земельних торгах.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-154, 241, 243, 245, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Ухвала складена у повному обсязі 10.04.2018.