Справа № 804/1033/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Справа №804/1033/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників:
позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Спецстальтрейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивач вважає, що наказ виданий за відсутності законних підстав, а підстави для призначення позапланової виїзної перевірки, передбачені підпунктом 78.1.1 статті 78 Податкового кодексу України, відсутні;
- порушення прав позивача полягає в тому, що відповідач внаслідок видання наказу і за відсутності законних підстав, не в порядку передбаченому законом втручається в законну господарську діяльність позивача з наміром провести контрольні заходи метою яких не є перевірка обставин повідомлених уповноваженим банком, виходить за межі тих обставин та фактів які мали місце в повідомленнях банку, оскільки період який підлягає перевірці згідно оскаржуваного наказу становить 01.07.2016 року - 02.02.2018 року, тоді як повідомлення уповноваженого банку датуються та містять інформацію станом на 02.12.2016 року та 01.02.2017 року;
- підставною для проведення перевірки є не надання пояснень та їх документальних підтверджень на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- оскаржуваний наказ не містить інформації про направлення відповідачем запитів позивачу та ненадання відповіді на запит відповідача з питань з яких призначено позапланову виїзну документальну перевірку;
- позивач фактично отримував від відповідача запит (лист №2871/10/04-36-14-0417 від 23.02.2017 року Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області) щодо надання копій документів та пояснень по взаємовідносинам з іноземним контрагентом при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту №73 від 01.07.2016 року, на який листом №31 від 15.03.2017 року позивач надав відповідь - письмове пояснення та його документальне підтвердження;
- вказана обставина унеможливлює призначення виїзної документальної перевірки з підстав передбачених за спірним наказом;
- проведення перевірки за період, який не пов'язаний з підставами та обставинами запитом №2871/10/04-36-14-0417 від 23.02.2017 року, суперечить змісту підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України;
- за правилами пункту 20.3 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам забороняється вимагати від платника податків надання інформації, що була отримана контролюючим органом раніше в установленому законом порядку, в тому числі інформації, що міститься та опрацьовується в інформаційних базах, що ведуться відповідно до статті 74 цього Кодексу;
- за правилами пункту 20.4 статті 20 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику
- згідно підпункту 21.1.8 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобовязані: оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом;
- в той же час, за правилами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- наказ про призначення перевірки підписаний виконуючим обовязки заступника начальника інформація про якого не оприлюднена на офіційному веб-сайті, який не є заступником начальника за посадою. Виконуючий обов'язки заступника начальника ОСОБА_5 з лютого 2016 року по цей час займає посаду начальника управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області;
- в рішенні від 22.11.2007 pоку у справі «Україна-Тюмень» проти України» у пункті 49 Європейський суд з прав людини вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» («subject to the conditions provided for by law»), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів»;
- у пункті 55 ЄСПЛ надано тлумачення «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» («fair balance») між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.
Ухвалою суду від 9 лютого 2018 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з призначенням справи до розгляду у судовому засіданні на 1 березня 2018 року о 10:00 без повідомлення (виклику) сторін, витребувано від відповідача:
- супровідний лист та повідомлення уповноваженої банку ПАТ «ОТП Банк» від 02.12.2016 року №Г-300-5-300-3/1411-БТ, від 01.02.2017 року №300-5-300-3/124-БТ та доданими документами;
- докази щодо дати вручення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження від 23.02.2017 року №2871/10/04-36-14-04-17;
- докази щодо отримання контролюючим органом відповіді від 15 березня 2017 року вих.№31 на інформаційний запит від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Спецстальтрейд».
01.03.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про те, що станом на 01.03.2018 року позивач не отримував відзив на позов у справі №804/1033/18 у звязку з чим виконати вимоги суду за ухвалою від 09.02.2018 року, повязані із наданням заперечень, не уявляється можливим (а.с.53).
01.03.2018 року розгляд справи було відкладено на 27.03.2018 року у звязку з відсутністю витребуваних судом документів.
02.03.2018 року електронним звязком відповідач направив до суду відзив на позовну заяву із додатками (а.с.56-84), а 06.03.2018 року на адресу суду поштовим звязком надійшов відзив на позовну заяву із додатками в паперовій формі (а.с.84-110).
Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши наступне:
- 05.02.2018 року вручено наказ від 24.01.2018 року №441-п на проведення перевірки та предявлено направлення від 24.01.2018 №427 особисто головному бухгалтеру ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» ОСОБА_6 (про що свідчить її підпис на зазначених документах);
- відповідно до підпункту 78.1.1 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- інформація яка була отримана це повідомлення уповноваженого банку ПАТ «ОТП Банк» від 02.12.2016 року №Г-300-5-300-3/1411-БТ, від 01.02.2017 року №300-5-300-3/124-БТ щодо виявлених фактів порушень валютного законодавства України ТОВ «ТД «Спецстальтрейд»;
- відповіді не спростували порушення ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2016 року №73 за період з 01.07.2016 року по 02.02.2018 року;
- таким чином, контролюючим органом на законних підставах було видано наказ, на виконання якого було видано направлення на перевірку від 24.01.2018 року № 427;
- підтвердженням законності підпису наказу уповноваженої особи є копія наказу від 12.12.2016 року №3931-о про покладання обовязків на ОСОБА_7 та копія службової записки про зміну прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_5;
- щодо періоду проведення перевірки відповідач зазначив, що відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту, та/або граничного строку сплати податкових зобовязань нарахованих контролюючим органом.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, яка надіслана податковому органу 14.03.2018 року. Проте, податковим органом заперечень на дату проведення засідання 27.03.2017 року не надано. Також з матеріалів справи не вбачалось чи проведена фактично перевірка та чи складений акт за її результатами, чи винесені за її результатами податкові-повідомлення рішення. З відзиву на позовну заяву вбачалось, що надані підприємством на запит контролюючого органу документи не спростували порушення валютного законодавства. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої у постанові від 16.02.2016 року, субєкт господарювання має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі субєкт владних повноважень зобовязаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документально обґрунтування. Відповідачем не було зазначено в чому саме полягали недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документального обґрунтування.
У звязку із необхідністю отримання пояснень сторін з вищенаведених питань, відповіді на які не вбачаються із наданих матеріалів, з метою всебічного розгляду справи, ухвалою суду від 27 березня 2018 року судом викликано сторони у судове засідання на 11.04.2018 року та витребувано від відповідача докази щодо того, чи проведена фактично перевірка, чи складений акт за її результатами, чи винесені за її результатами податкові-повідомлення рішення. Судом запропоновано відповідачу довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документального обґрунтування, для чого надати письмові пояснення.
У судове засідання 11.04.2017 року представники сторін прибули, підтримали первісно обрані правові позиції, пояснивши, що платником податків не допущено перевіряючих до перевірки, акт за результатами перевірки не складався, податкові повідомлення-рішення не виносились. Представник відповідача пояснив, що недоліки пояснень полягали у ненаданні всіх витребуваних контролюючим органом документів, зокрема, щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку, відомостей про наявність/відсутність судових рішень щодо нерезидента.
Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Спецстальтрейд» перебуває на податковому обліку в ДПІ у Соборному районі м. Дніпра в ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
03.11.2016 року імпортований товар розміщено на тимчасове зберігання під митним контролем у зв'язку із необхідністю здійснення оцінки відповідності товару, що є вимогою виконання митних формальностей (а.с.38).
Згідно відмітки на митній декларацій №110100001/2017/203327, митне оформлення товару завершено в режимі ІМ 40 16.02.2017 року (а.с.44-49).
- зовнішньоекономічний контракт за №73 від 01.07.2016 року (разом із додатковими угодами та іншими супровідними документами у разі їх наявності);
- фактичне відображення в бухгалтерському та податковому обліку операцій по зазначеному контракту;
- вантажно-митні декларації та товаросупроводжувальні документи до них, акти виконаних робіт (послуг), акти прийому-передачі товару;
- розрахункові документи, повязані із виконанням договору, а саме: банківські платіжні документи (платіжні доручення, меморіальні ордери, платіжної системи S.W.I.F.T. тощо);
- в разі отримання надходжень в іноземній валюті при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту надати платіжні,документи про зарахування таких надходжень на поточні рахунки підприємства відриті в уповноважених банках, у тому числі після здійснення обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті;
- судовий розгляд справ, у разі невиконання іноземним контрагентом договірних зобов'язань (у разі їх наявності);
- інші необхідні документи, пояснення з посиланням на документи, що стосуються взаємовідносин з іноземним контрагентом по даному контракту.
Запит отримано головним бухгалтером підприємства 28.12.2016 року.
Також, 15.03.2017 року податковій інспекції надані документи та письмові пояснення щодо відсутності порушень із наданням підтверджень завершення митного оформлення (а.с.107-108).
10.02.2017 року за вх.№5482/10/04-63 від АТ «ОПТ Банк» на адресу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська надійшов лист вих.№300-5-300-3/124-БТ від 01.02.2017 року згідно якого в порядку пункту 5.9. «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 року №136, надіслано перелік порушників законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортовану/експортовану продукцію станом на 01.02.2017 року.
23.02.2017 року за вих.№2871/10/04-36-14-04-17 ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено та направлено на адресу позивача запит «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», згідно якого (а.с.101-102):
- ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано податкову інформацію від уповноваженого банку АТ «ОТПБанк» від 01.02.2017 №300-5-300-3/124-БТ щодо фактів порушень ТОВ «Спецстальтрейд» норм валютного законодавства України по взаємовідносинам з іноземним контрагентом при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту №73 від 01.07.2016 року за період з 01.07.2016 по теперішній час;
- відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункту 19-1.1.4 статті 19-1, підпунктів 20.1.2, .20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України протягом 15 робочих днів з дня отримання даного запиту необхідно надати пояснення та документальне підтвердження, а саме:
- - зовнішньоекономічний контракт за №73 від 01.07.2016 року (разом із додатковими угодами та іншими супровідними документами у разі їх наявності);
- - фактичне відображення в бухгалтерському та податковому обліку операцій по зазначеному контракту (оборотно-сальдові відомості, журнали ордери, аналізи рахунків, картки рахунків);
- вантажно-митні декларації та товаросупроводжувальні документи до них (специфікації, інвойси, СМR, коносаменти, тощо), акти виконаних робіт (послуг), акти прийому-передачі товару;
- розрахункові документи, повязані із виконанням договору, а саме: банківські виписки та платіжні документи;
- - в разі отримання надходжень і іноземній валюті при виконання умов зовнішньоекономічного контракту надати платіжні документи про зарахування таких надходжень на поточні рахунки підприємства відриті в уповноважених банках, у тому числі після здійснення обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті;
- - судовий розгляд справ, у разі невиконання іноземним контрагентом договірних зобовязань (у разі їх наявності);
- - інші необхідні документи, пояснення з посиланням на документи, що стосуються взаємовідносин з іноземним контрагентом по даному контракту.
Запит від 23.02.2017 року отримано підприємством 24.02.2017 року, що підтверджено представником позивача у судовому засіданні.
15.03.2017 року у відповідь на вказаний запит підприємством повідомлено наступне (а.с.16-18):
- ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» має укладений контракт №73 від 01.07.2016 року з зовнішньоекономічної діяльності на поставку товару;
- завершення митного оформлення вказаного товару відбулося 16.02.2017 року шляхом оформлення ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» ВМД №110100001/2017/203327;
- виключно в порядку інформування ставимо до відома, що затримка митного оформлення повязано з тим, що частина товару, яка поставляється згідно специфікації №1 від 13.07.2016 року до контракту №73 від 01.07.2016 року підлягає обовязковій сертифікації з подальшим внесенням до реєстру радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, що можуть застосовуватись а території України в смугах радіочастот загального користування;
- ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» уклало, договір з ТОВ «Орган сертифікації матеріалів та виробів» №TR0342-16 від 02.12.2016 року згідно якого було здійснено попередні оплати на виконання умов договору. На теперішній час роботи виконані, товар сертифікований, що підтверджується актом виконаних робіт від 06.02.2017 року;
- в той же час вказана обставина не впливає на порушення строків встановлених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94-ВР;
- за змістом абзацу чотирнадцятого статті 1 Закону №959-ХІІ та абзацу другого підпункту 1.1. «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 року №136, імпорт це купівля українськими субєктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами;
- імпортна операція у розумінні статті 2 Закону №185/94-ВР передбачає здійснення субєктом господарювання імпорту;
- при цьому, моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону №959-ХІІ є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця;
- положення пункту 3.3 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої постановою НБУ від 24.03.1999 року №136 не визначає момент імпорту товару, підстави застосування санкцій Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а лише визначає підставу для зняття з валютного контролю імпортної операції - наявність відповідної ВМД;
- це свідчить про те, що наявність такої ВМД є підставою для зняття імпортної операції з валютного контролю, а не датою якою завершується нарахування пені за Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»;
- вказана позиція ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України від 16.01.2012 року у адміністративній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Авіакомпанія «Дніпроавіа» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання протиправними та скасування рішень прийнятої з підстав установлених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України;
- за правилами статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права.
За поясненнями представника позивача, наказ на перевірку був вручений напередодні проведення перевірки, а 05.02.2018 року вручено направлення на проведення перевірки №427 від 24.01.2018 року.
Представниками сторін у судовому засіданні підтверджено, що перевіряючого не допущено до проведення перевірки, акт за її результатами не складався, податкове повідомлення-рішення не виносилось.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин;
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статі 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є, зокрема, дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
Застосування підпункту 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України неодноразово було предметом правових висновків Верховного Суду України та Верховного Суду.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №820/2889/15 касаційне провадження №К/9901/8394/18:
- відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який, відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватись при вирішенні спору, у підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту;
- таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями;
- за таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень;
- якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
В постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року по справі 2а-9967/12/2670, касаційне провадження №К/9901/499/18, підтверджено неодноразово висловлену правову позицію, що право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов, таких як:
1) виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства;
2) ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит податкового органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статей 77 та 78 цього Кодексу.
Постановою Верховного Суду України від 16.02.2016 року, провадження №21-2749а15, зазначено наступне:
- таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями;
- за таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень;
- якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена;
- субєкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді;
- у такому спорі субєкт владних повноважень зобовязаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документальне обґрунтування.
Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №808/2535/17, провадження №К/9901/4134/17, визначена правова позиція, згідно якої:
- відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23 вересня 1994 року (далі - Закон №185/94-ВР) (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів, зокрема з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку;
- відповідно до частин п'ятої та шостої статті 4 Закону №185/94-ВР) порушення резидентами строків, передбачених зокрема статтею 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості;
- згідно статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Тобто, дана стаття містить посилання лише на первинний момент переміщення товару через митний кордон України - фізичний перетин товаром митного кордону;
- при цьому момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право для подальшого їх використання власником на вільний розсуд, а згідно статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначальним є початковий момент перебування товару під митним контролем - момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.
У судовому засіданні представником відповідача пояснено, що підприємством не були надані запитувані документи на підтвердження бухгалтерського та податкового обліку операцій, відомості про наявність судових спорів із нерезидентом.
Однак, наведені доводи контролюючого органу не підтверджують обєктивну наявність негативної оцінки доводів підприємства та їх документальних підтверджень щодо перетину товаром митного кордону у межах 180 денного строку з дати платежів, що є вирішальним у цьому спорі.
Враховуючи, що контролюючий орган мав діяти виключно у порядку та спосіб визначений законом, суд дійшов висновку, що відповідач не мав підстав для винесення наказу на проведення перевірки, які виникають виключно у разі не усунення підприємством сумнівів контролюючого органу щодо поставлених у запиті питань. У розглянутому спорі підприємством на запит контролюючого органу надані повні та документально підтверджені пояснення щодо додержання строків переміщення товару за зовнішньоекономічною операцією через митний кордон України.
Таким чином, контролюючий орган у цій справі не довів обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документальне обґрунтування.
З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв'язку із чим присуджує на користь позивача понесені судові витрати.
Поряд із цим, надаючи оцінку аргументам позивача щодо допущення відповідачем втручання в діяльність підприємства із посиланням на рішення Європейського Суду з прав людини від 22.11.2007 року у справі «Україна-Тюмень» проти України», суд зазначає, що розглянута Європейським Судом пропорційність вручання стосується виключно втручання у право власності, яке захищається статтею 1 Протоколу 1 Конвенції, проте, в цій справі предметом спору не є нараховані грошові зобовязання, а правомірність винесення наказу на перевірку, отже, посилання на рішення від 22.11.2007 року є необґрунтованим, оскільки у наведеній справі Суд надавав оцінку пропорційності вручання у право власності.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо підписання наказу на проведення перевірки неналежною особою, як самостійну підставу для задоволення позову, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки підписантом наказу є в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5, яка виконує обовязки згідно наказу ДФС України від 12.12.2016 року №3919-о, із врахуванням зміни прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 (а.с.75-76). Вказаний наказ є чинним, не оскарженим та не скасованим, не є предметом цього спору, отже, не порушує права позивача у цій справі.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 24 січня 2018 року №441-П «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Спецстальтрейд»».
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Спецстальтрейд» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1762 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 11 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1