Справа № 826/10316/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2018 року № 826/10316/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлай Груп»
до Державної фіскальної служби України
третя особа про Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайлай Груп» (далі - ТОВ «Тайлай Груп», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій Державної фіскальної служби України щодо відмови 04.04.2017 р. у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих № 1 від 19.01.2017, № 2 від 25.01.2017, № 1 від 07.02.2017, № 2 від 16.02.2017, № 3 від 21.02.2017, № 1 від 02.03.2017, № 2 від 13.03.2017, № 3 від 17.03.2017, № 4 від 22.03.2017, № 5 від 22.03.2017, № 6 від 29.03.2017; зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані податкові накладні № 1 від 19.01.2017, № 2 від 25.01.2017, № 1 від 07.02.2017, № 2 від 16.02.2017, № 3 від 21.02.2017, № 1 від 02.03.2017, № 2 від 13.03.2017, № 3 від 17.03.2017, № 4 від 22.03.2017, № 5 від 22.03.2017, № 6 від 29.03.2017 операційним днем 04.04.2017, коли вказані податкові накладні були подані до реєстрації.

07.02.2018 р. ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - третя особа).

В обґрунтування позову зазначається, що відповідачем протиправно незареєстровано податкові накладні направлені Товариством для реєстрації, відтак, дії відповідача є незаконними, порушують права та законні інтереси позивача.

Відповідач проти позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки договір про визнання електронних документів від 26.09.2016 р. № 1 автоматично розірвано у зв'язку із недійсним сертифікатом директора.

Третя особа явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечила, письмових пояснень чи заперечень по суті спору суду не подала.

07.03.2018 р. суд, на підставі ч.9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

З огляду на зазначене, розглянувши у порядку письмового провадження подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Тайлай Груп» було зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 40597670 та перебувало на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. 01.08.2016 р. Товариство зареєстровано платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 55.

26.09.2016 р. між позивачем та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів № 1. Згідно електронної квитанції №2 вказаний документ прийнято ДФС України та збережено на центральному рівні, присвоєно реєстраційний номер (а.с. 18-21).

Між тим, ТОВ «Тайлай Груп», як постачальником (продавець), виписано на адреси своїх контрагентів-покупців наступні електронні податкові накладні: № 1 від 19.01.2017, № 2 від 25.01.2017, № 1 від 07.02.2017, № 2 від 16.02.2017, № 3 від 21.02.2017, № 1 від 02.03.2017, № 2 від 13.03.2017, № 3 від 17.03.2017, № 4 від 22.03.2017, № 5 від 22.03.2017, № 6 від 29.03.2017 (а.с.22-32).

Вказані податкові накладні 04.04.2017 р. були надіслані до ДФС України та отриманні відповідачем, про що свідчать отримані позивачем електронні квитанції №1, датовані відповідними датами.

Згідно текстів роздруківок цих квитанцій №1, сформованих автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України, податкові накладні позивача не були прийняті на центральному рівні ДФС України з підстави виявлення помилки такого змісту: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - ЄДРПОУ: '40597670'. Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів» (а.с. 34-44).

Важливо, що у період з 26.09.2016 р. по 06.07.2017 р. посилені сертифікати № НОМЕР_1 директора ОСОБА_1 та № НОМЕР_2 електронної печатки ТОВ «Тайлай Груп» видані Акредитованим центром сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС були чинними, що підтверджується листом відповідача № 45/6/99-95-44-15 від 12.07.2017 р. адресованим позивачу.

Вважаючи такі дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних у строки визначені чинним законодавством протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Правовий режим податкової накладної визначений статтею 201 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України.

Зокрема, абзацом 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписом пункту 201.1 статті 201 цього ж Кодексу на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; виключено; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

З урахуванням цього форма податкової накладної та порядок її заповнення в період спірних правовідносин були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307.

Відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Починаючи з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до абзаців 4, 8 - 11 пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

В той же час, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У взаємозв'язку із наведеним слід зазначити, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок).

Так, пунктом 8 вказаного Порядку зазначено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

У свою чергу пунктом 9 Порядку встановлено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: (1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; (2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; (3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; (4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); (5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з пунктом 10 Порядку, датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Таким чином, аналізуючи викладені вище положення податкового законодавства, суд приходить до висновку, що у прийнятті податкової накладної, в контексті спірних відносин, може бути відмовлено: якщо вона сформована з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 Податкового кодексу України, у разі наявності помилок, за наявності факту реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами. Відповідно, документ не може бути прийнято у разі відсутності договору про визнання електронних документів.

Зі змісту наведених норм Порядку вбачається, що перелік причин відмов у прийнятті податкової накладної є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався своїм правом подати звітність засобами телекомунікаційного зв'язку.

Аналізуючи зміст наявних у справі роздруківок електронних квитанцій, сформованих відповідачем, про неприйняття податкових накладних позивача суд приходить до висновку про відсутність в них причин відмов у тому значенні, що наведенні у пункті 9 Порядку.

Із надісланих ж позивачу квитанцій вбачається, що у прийнятті вказаних податкових накладних відмовлено у зв'язку з тим, що, на думку відповідача, існує імовірність припинення дії договору про визнання електронних документів.

Однак, фактично, що не заперечують відповідач та третя особа відповідний договір станом на 04.04.2017 р. був чинним.

В ході розгляду справи відповідач не довів обґрунтованість причин неприйняття надісланих позивачем податкових накладних: № 1 від 19.01.2017, № 2 від 25.01.2017, № 1 від 07.02.2017, № 2 від 16.02.2017, № 3 від 21.02.2017, № 1 від 02.03.2017, № 2 від 13.03.2017, № 3 від 17.03.2017, № 4 від 22.03.2017, № 5 від 22.03.2017, № 6 від 29.03.2017.

У відповідності до листа ДФС України № 17129/10/26-15-08-04-14 від 16.06.2017 р. адресованого ТОВ «Тайлай Груп» фактично вказаний договір було розірвано лише 11.04.2017 р.

Оскільки договір з моменту укладання і, в тому числі, до 04.04.2017 р. включно продовжував діяти, відповідно, зберігався обов'язок центрального органу фіскальної служби приймати засобами телекомунікаційного зв'язку податкову звітність, однак, як встановлено під час розгляду справи, звітність протиправно не була прийнята на рівні ДФС України, внаслідок створення штучних обставин та перешкод для подання податкової звітності (податкових накладних).

При цьому суд враховує, що в ході розгляду даної справи ДФС України не зазначала жодних претензій щодо товарності операцій за якими видано спірні податкові накладні.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, Окружний адміністративний суд м. Києва приходить до висновку, що в порядку виконання обов'язку, визначеного статтею 77 КАС України, ДФС України не доведено законності та обґрунтованості відмови у прийнятті вищезгаданих податкових накладних, а тому порушені права позивача підлягають поновленню, а позов - задоволенню в частині вимог про визнання протиправними дій ДФС України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірних податкових накладних.

Разом з тим, протиправність вказаних дій відповідача, а також та обставина, що спірні податкові накладні є поданими, але на даний час залишаються незареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та відсутні підстави вважати їх зареєстрованими в силу закону, зумовлює висновок суду про наявність підстав для задоволення позову і в цій частині шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати та враховувати вказані податкові накладні в ЄРПН прийнятими та зареєстрованими станом на дату подання їх до реєстрації.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлай Груп» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлай Груп» () податкових накладних: № 1 від 19.01.2017, № 2 від 25.01.2017, № 1 від 07.02.2017, № 2 від 16.02.2017, № 3 від 21.02.2017, № 1 від 02.03.2017, № 2 від 13.03.2017, № 3 від 17.03.2017, № 4 від 22.03.2017, № 5 від 22.03.2017, № 6 від 29.03.2017 - у день фактичного їх отримання.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати та враховувати прийнятими в Єдиному реєстрі податкових накладних подані товариством з обмеженою відповідальністю «Тайлай Груп» () податкові накладні датою їх фактичного подання до реєстрації, а саме: податкову накладну № 1 від 19.01.2017 - 04.04.2017 в 11:00:34, податкову накладну № 2 від 25.01.2017 - 04.04.2017 в 11:15:49, податкову накладну № 1 від 07.02.2017 - 04.04.2017 в 10:57:01, податкову накладну № 2 від 16.02.2017 - 04.04.2017 в 10:56:42, податкову накладну № 3 від 21.02.2017 - 04.04.2017 в 11:14:30, податкову накладну № 1 від 02.03.2017 - 04.04.2017 в 10:57:14, податкову накладну № 2 від 13.03.2017 - 04.04.2017 в 10:56:53, податкову накладну № 3 від 17.03.2017 - 04.04.2017 в 10:56:39, податкову накладну № 4 від 22.03.2017 - 04.04.2017 в 10:57:21, податкову накладну № 5 від 22.03.2017 - 04.04.2017 в 10:57:20, податкову накладну № 6 від 29.03.2017 - 04.04.2017 в 11:12:27.

Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЙЛАЙ ГРУП» (, адреса: 01042, м.Київ, ТВЕРСЬКИЙ ТУПИК, будинок 9, ЛІТ. "А", нежиле приміщення №90, ОФІС 2) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень) за рахунок бюджетних асигнувань ДЕРЖАВНОЇ ФІСКАЛЬНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (ідентифікаційний , адреса: 04053, м.Київ, ЛЬВІВСЬКА ПЛОЩА, будинок 8).

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович