Справа № 398/2539/17 (2-а/398/163/17)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2018 рокусправа № 398/2539/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Щербака А.А.

судді: Малиш Н.І. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2018р. (суддя Коліуш Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 про визнання дій заступника начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 щодо складання постанови в справі про порушення митних правил №98/90100/17 від 12.07.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 868331,76 грн. за ст.485 Митного кодексу України незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2018р. позов задоволено частково.

Суд вирішив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил від 12.07.2017 року №98/90100/17 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що чудом першої інстанції не було враховано наявності у позивача посвідки на постійне проживання в України, яка свідчить про підтвердження резидентського статусу особи під час ввезення транспортного засобу. Зазначено, що ОСОБА_2 при ввезенні автомобіля на територію України надав лише паспорт громадянина ОСОБА_3 Федерації і не повідомив митний орган, що постійно мешкає та має посвідку на постійне проживання в Україні.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, позивач є громадянином ОСОБА_3 Федерації, що підтверджується копією паспорта, має зареєстроване місце проживання в РФ, також має посвідку на постійне проживання в Україні, видану 23.08.2014 та зареєстроване місце проживання в Україні в м. Олександрія, пров. Толстого, буд.46 з 30.09.2014.

Постановою в справі про порушення митних правил №98/90100/17 від 12 липня 2017 позивача визнано винним у вчинення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів , що становить 868 331,76грн.(а.с. 24).

Позивач вказану постанову оскаржив до суду.

Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позову в цій частині погоджується.

Як зазначено в постанові в справі про порушення митних правил №98/90100/17 від 12 липня 2017, при ввезенні 19.08.2016 на територію України автомобіля марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», кузов XW8ZZZ5ZGG101268 ОСОБА_2 надано закордонний паспорт ОСОБА_3 Федерації.

Також зазначено, що відповідно до посвідки на постійне проживання в Україні серії ІН 067404, виданої 23.08.2014, ОСОБА_2 з 30.09.2014 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За висновками митного органу позивач є резидентом України та вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 485 Митного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях позивача у справі складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та наявність прямого умислу.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Матеріалами справи не було підтверджено ненадання позивачем документів, передбачених п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005.

Крім того, судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач не є резидентом в розумінні п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України.

Позивач має постійне місце проживання в ОСОБА_3 Федерації, отримує там пенсію, більшість часу за рік, що передував перетину кордону, проживав на території ОСОБА_3 Федерації, вважає центром життєвих інтересів саме ОСОБА_3 Федерацію, на території України знаходився менше 180 днів на рік.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2018р. у справі за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладено 05 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник