Справа № 821/174/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/174/18
11 год. 22 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У січні 2018 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_3В.) звернулася до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС України), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 12.12.2017 року № 400968/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року № 18 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФОП ОСОБА_3

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.11.2017 року № 18, подану ФОП ОСОБА_3

Ухвалою суду від 21.02.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове зсідання на 12.03.2018 р.

Протокольною ухвалою суду від 12.03.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні у звязку з витребування доказів та призначено судове засідання на 02.04.2018 р.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами, викладеними в позові, а також поясненнями представника позивача в судовому засіданні, які полягають в тому, що ДФС України неправомірно відмовлено ФОП ОСОБА_3 у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року № 18, оскільки зупинення реєстрації вказаної податкової накладної з підстав невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 7010, не передбачено пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. Крім того, на думку позивача, подані пояснення та копії документів на підтвердження реєстрації вказаної податкової накладної є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, адже оскаржуване рішення не містить висновків щодо переліку документів, складених з порушенням законодавства та документів, яких недостатньо для прийняття такого рішення. В судовому засіданні представник позивача звернув увагу суду на те, що протягом листопада грудня 2017 року позивачем були оформлені на адресу ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" згідно вказаного договору поставки кілька податкових накладних, які були успішно зареєстровані відповідачем, що на його думку свідчить про непослідовність та вибірковість рішень ДФС України при реєстрації податкових накладних в межах однієї господарської операції з тим же контрагентом. З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню і з метою поновлення порушених прав просить суд зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 22.11.2017 р. за № 18 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

07.03.2018 року представником відповідача через канцелярію суду надано відзив по позовну заяву та в судовому засіданні надано пояснення, відповідно до яких просить суд відмовити позивачу у задоволенні її вимог. Так, в обґрунтування вказаної позиції зазначає, що відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України відповідачем було прийнято рішення від 12.12.2017 року № 400968/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної у зв'язку з наданням ФОП ОСОБА_3 копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Представник відповідача вказує, що даний висновок ґрунтується на тому, що відповідно до умов договору поставки від 21.09.2017 року №683/17 позивач перед відвантаженням товару повинен отримати заявку покупця, в якій зазначається асортимент, кількість та дата постачання, та після цього відвантажити товар, проте, зазначені заявки позивач на комісію не надав. Крім того, в наданих позивачем поясненнях, а також в ТТН № Р3286 від 22.11.2017 р. зазначено кількість проданої скло банки в тисячах штук (74,698 тис. шт..), а у видатковій накладній № РН-000281 зазначено кількість в штуках 74 698. Також представник відповідача зазначає, що позивачем на комісію ДФС України було направлено в електронному вигляді скановані копії документів, які неможливо ідентифікувати через неможливість їх відкриття. У зв'язку з тим, що позивач на комісію надав документи, що є недостатніми для прийняття рішення, відповідач відмовив в реєстрації податкової накладної.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2017 р. ФОП ОСОБА_3 направило засобами електронного зв'язку до ДФС України на реєстрацію податкову накладну № 18 від 22.11.2017 року.

Згідно квитанції від 30.11.2017 р. ДФС України повідомило позивача про те, що зазначену податкову накладну прийнято, але відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України її реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

05.12.2018 р. позивачем через особистий кабінет електронного сервісу "електронний кабінет платника" подано до Херсонської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями та повним пакетом документів на підтвердження наданих пояснень.

12.12.2017 позивачем від комісії ДФС України отримано рішення № 400968/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної № 18 від 22.11.2017 з підстав того, що « надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до ПК України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016).

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі іменується Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції від 30.11.2017 р. про реєстрацію податкової накладної від 22.11.17 №18 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки квитанція від 30.11.2017 р. за своїм змістом не містить конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної. Натомість, у вказаній квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом № 567. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків у редакції на час виникнення спірних правовідносин містить у собі визначення двох різних критеріїв моніторингу податкової накладної:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Проте, відповідачем у квитанції від 30.11.2017 р. зазначено лише про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД, що не відповідає жодному критерію, визначеному п.6 Критерії оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, на виконання вимог квитанції від 30.11.2017 року та у порядку, передбаченому п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, позивачем були надані до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області пояснення та копії документів по господарським операціям, а саме сканкопії: договір купівлі-продажу скляної продукції № 18/08 від 18.08.2010 року, видаткова накладна №3268 від 22.11.2017 року, товарно-транспортна накладна № Р3286 від 22.11.2017 року, виписка по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_3 № 6, податкова накладна №197 від 22.11.2017 року, витяг з ЄРПН №309407 на запит від 04.12.2017 року, договір поставки №683/17-вз від 21.09.2017 року та специфікація до даного договору, рахунок - фактура № СФ-0000274 від 22.11.2017 року на оплату, видаткова накладна № РН-0000281 від 22.11.2017 року.

Крім того, в обґрунтування доводів про реальність операції, по якій ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна № 18 від 22.11.2017 р., позивач зазначає наступне.

21.09.2017 р. між ФОП ОСОБА_3 (постачальник) та ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" (покупець) був укладений договір поставки № 683/17 на товар - скляні банки СКО та дерев'яні піддони, загальна кількість, його асортимент, одиниці виміру та ціна зазначаються у накладних. Пунктом 3.9 договору передбачено, що податкова накладна складається відповідно до ст. 201.1 Податкового Кодексу України. Оформлена податкова накладна повинна бути зареєстрована Постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 днів з дня виникнення податкових зобов'язань, якщо інші терміни не визначені чинним законодавством.

На виконання вказаних умов договору, 22 листопада 2017 р. позивачем була здійснена на адресу ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" поставка скляних банок СКО та дерев'яних піддонів на загальну суму 172 535,06 грн., у т.ч. ПДВ 28 755,84 грн., що підтверджується видатковою накладною від 22.11.2017 р. за № РН-0000281, рахунок фактурою № СФ-0000274 від 22.11.2017 р. на оплату товару. Відвантаження товару підтверджується товарно-транспортною накладною № Р3286 від 22.11.2017 р.

Відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкову накладну № 18 від 22.11.2017 р. на загальну суму 172 535,06 грн., у т.ч. ПДВ 28 755,84 грн.

Походження вказаного товару позивач підтверджує наявністю договору поставки з ТОВ « Малинівський склозавод" від 18.08.2010 р. № 18/08, видатковою накладною № 3286 від 22.11.2017 р. та податковою накладною № 197 від 22.11.2017 р., відповідно до яких ФОП ОСОБА_3 придбано скляних банок СКО та дерев'яних піддонів на загальну суму 161 479,76 грн., у т.ч. ПДВ 26 913,29 грн., банківською випискою від 21.11.2017 р. щодо оплати ФОП ОСОБА_3 придбаного товару.

Отже, не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом-покупцем ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат, оскаржуваним рішенням комісії ДФС України відмовлено ФОП ОСОБА_3 у реєстрації зазначеної податкової накладної на підставі того, що "документи складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних".

Доводи представника відповідача про те, що позивач на комісію надав документи, що є недостатніми для прийняття рішення, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Суд зазначає, що рішення комісії Державної фіскальної служби України від 12.12.2017 року № 400968/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року № 18 містить висновок, який за змістом є лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому ці порушення полягають, а також яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку господарської операцій, яка відображалась у податковій накладній № 18.

Крім того, частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, відносно того, що позивачем не надано заявки покупця щодо асортименту, кількості та дати постачання, як це передбачено умовами договору поставки від 21.09.2017 року № 683/17, а також в наданих позивачем поясненнях, а також в ТТН № Р3286 від 22.11.2017 р. зазначено кількість проданої скло банки в тисячах штук (74,698 тис. шт..), а у видатковій накладній № РН-000281 зазначено кількість в штуках 74 698, оскільки вказані пояснення не були зазначені в оскаржуваному рішенні.

Суд зазначає, що орган публічної влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем рішення комісії ДФС України №400968/НОМЕР_1 від 12.12.2017 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовчий характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 01.12.2009 року № 09/236).

Таким чином, рішення комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, що рішення комісії ДФС України від 12.12.2017 №400968/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 22.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних є таким, що винесено без належних для цього правових підстав, а тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.11.2017 року №18, подану ФОП ОСОБА_3, то суд вказує про наступне.

Відповідно до пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність рішення контролюючого органу ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 22.11.2017 року, тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.11.2017 року №18, подану ФОП ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає, що сплачений ОСОБА_3 судовий збір у сумі 3524,00 грн., підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місце проживання 73000, м. Херсон, вул. Шмідта, 128 код НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (місце знаходження 04053, м. Київ - 53, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 12 грудня 2017 року № 400968/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22 листопада 2017 року № 18 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФОП ОСОБА_3

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22 листопада 2017 року №18, подану ФОП ОСОБА_3

Стягнути з Державної фіскальної служби України (місце знаходження 04053, м. Київ - 53, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місце проживання 73000, м. Херсон, вул. Шмідта, 128 код НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 квітня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8