Справа № 808/2768/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2018 року о/об 13 год. 29 хв.Справа № 808/2768/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )
до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168)
про визнання протиправним та скасування наказу
за участі представників:
представника позивача - Колісник Л.І.
( особа посвідчується паспортом серія НОМЕР_2 )
представника позивача - Кольц Д.М.
(діє на підставі доручення б/н від 11.10.2017 року)
представник відповідача - Степанюк Я.А.
(діє на підставі довіреності № 1844 від 13.03.2018 року)
представника третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2015 року №172 в частині того, що смерть солдата ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.
21 вересня 2017 року ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Татаринова Д.В. відкрито провадження в адміністративній справі, судове засідання призначено на 12 жовтня 2017 року.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до 09 листопада 2017 року.
Ухвалою суду від 09 листопада 2017 року поновлено провадження у справі.
09 листопада 2017 року судом винесено ухвалу про витребування доказів у справі.
Ухвалою суду від 09 листопада 2017 року провадження у справі зупинено до 14 грудня 2017 року.
Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року поновлено провадження у справі.
14 грудня 2017 року судом винесено ухвалу про витребування доказів та зупинення провадження у справі, судове засідання призначено на 25 січня 2018 року.
Ухвалою суду від 25 січня 2018 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 25 січня 2018 року розгляд справи відкладено до 23 лютого 2018 року.
Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року розгляд справи відкладено до 20 березня 2018 року.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 доньки загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Вказує, що ОСОБА_3 , який був механіком-водієм зенітно-ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, загинув при виконанні обов`язків із захисту Батьківщини у зоні проведення антитерористичної операції, а тому ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Проте позивач не має змоги звернутись за отриманням такої допомоги, оскільки відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2015 року №172 смерть солдата ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби. В той же час, як зазначає позивач, у оскаржуваному наказі не зазначені обставини, відповідно до яких командир військової частини дійшов висновку про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Також звертає увагу, що витяг із оскаржуваного наказу позивач отримав 20 серпня 2017 року. ОСОБА_1 вважає, що наказ від 28 травня 2015 року №172 в частині того, що смерть ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач звертає увагу, що судово-медичним експертом не встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок самогубства. Позивач зазначає, що немає жодного доказу, який би підтверджував те, що смерть ОСОБА_3 настала через самогубство, не у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги.
Представник Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях (вх.№27721 від 12 жовтня 2017 року), у яких зазначено, що згідно із довідкою про причини смерті до лікарського свідоцтва від 29 травня 2015 року №217 було встановлено, що смерть настала внаслідок навмисного самоушкодження, причина смерті була встановлена судово-медичним експертом. Відповідач вказує, що в таких випадках за результатами розслідування не складається акт і не беруться на облік нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями у разі самогубства. Тому наказом від 28 травня 2015 року №172 було визначено, що «смерть настала під час проходження військової служби, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». Також відповідач зазначає про те, що експертизи не проводились, оскільки військова частина НОМЕР_3 не проводить таких дій, а по факту смерті ОСОБА_3 до ЄРДР внесено кримінальне провадження, тому про наявність таких документів можливо дізнатись тільки у органів досудового розслідування. Таким чином вважає, що дії командира військової частини НОМЕР_3 ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник Міністерства оборони України проти позову в судовому засіданні 12 жовтня 2017 року заперечив підтримавши заперечення представника Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .
В судове засідання 20 березня 2018 року представник Міністерства оборони України не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надано.
Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 20 березня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 14 серпня 2014 року №202 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено механіком-водієм зенітного ракетного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 28 травня 2015 року №172 солдата ОСОБА_3 , механіка-водія зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, який загинув 28 травня 2015 року в результаті наскрізного вогнепального кульового ушкодження голови з численними переломами кісток обличчя, черепу та ушкодженням мозку, виключено зі списків особового складу частини, зі списків Збройних Сил України та всіх видів забезпечення з 28 травня 2015 року. Смерть настала під час проходження військової служби, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Підставою винесення спірного наказу визначено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 28 травня 2015 року.
28 травня 2015 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 видано Наказ №1895 «Про призначення службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 ».
У довідці про причину смерті №217, виданій 29 травня 2015 року, зазначено, що причиною смерті ОСОБА_3 є наскрізне вогнепальне кульове пошкодження голови з численними переломами кісток обличчя, черепу та ушкодженням мозку.
У Акті спеціального розслідування по факту загибелі солдатом ОСОБА_3 в зоні проведення АТО від 16 червня 2015 року зазначено, що «…28 травня 2015 року близько 01.00 години на взводному опорному пункті «1703» біля населеного пункту Попасна Луганської області, здійснив самогубство пострілом з автомату солдат ОСОБА_3 , свідків події не було так як самогубство було здійснено наодинці без присутності співслужбовців. З пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_4 , молодшого сержанта ОСОБА_5 солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 стало відомо, що 28 травня 2015 року особовий склад здійснював охорону і оборону на взводному опорному пункті «1703» біля населеного пункту Попасна Луганської області, солдат ОСОБА_3 також знаходився на взводному опорному пункті, військовослужбовці бачили солдата ОСОБА_3 та спілкувалися з ним, нічого підозрілого вони не помітили, поведінка його була адекватною. Близько 01.00 години в бліндажу пролунали постріли, коли військовослужбовці підбігли до місця, вони побачили, що на землі лежав солдат ОСОБА_3 без ознаків життя…4. Причини нещасного випадку: Солдат ОСОБА_3 покінчив життя самогубством. 5.Заходи щодо усунення причин нещасних випадків: …2.Загибель солдата ОСОБА_3 , механіка-водія 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону вважати не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби під час участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей…».
18 червня 2016 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 видано Наказ №2192 «Про результати службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 », у якому зазначено, що «…1. Злочинних та протиправних дій серед командного складу підрозділу не виявлено. Посадових осіб частини до відповідальності не притягувати. 2. Загибель солдата ОСОБА_3 , механіка-водія 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону вважати не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби під час участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей…».
Відповідно до витребуваних судом матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що у Попаснянському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000479 від 28 травня 2015 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство). На час розгляду справи слідство триває.
Позивачем до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 17 червня 2015 року видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.
Копія зазначеного свідоцтва про смерть також перебувала у розпорядженні відповідача, оскільки надана суду разом з матеріалами письмових заперечень.
ОСОБА_1 не погоджуючись із винесенням командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_1 наказу від 28 травня 2015 року №172 в частині того, що смерть солдата ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби, звернулась в інтересах ОСОБА_2 до суду із цим позовом.
Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Згідно пункту 230 розділу XII Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовці, які померли, загинули, а також особи, позбавлені військового звання, виключаються зі списків особового складу Збройних Сил України наказами по особовому складу командирів (начальників), яким надано право видавати накази по особовому складу, і вище незалежно від номенклатури призначення.
Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за № 611/25388, ця Інструкція визначає:
організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах;
завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення;
обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу;
порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період;
порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.
За приписами підпункту 2.9 пункту 2 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України виключення зі списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки:
військовослужбовців, які померли від хвороб, загинули унаслідок трагічного випадку, - з дня смерті (загибелі) після отримання документів, що засвідчують смерть (загибель).
Підпунктом 7.3 пункту 7 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці, які померли від захворювання або загинули в результаті подій, стихійного лиха і нещасних випадків, а також безвісти відсутні, після встановлення причин і обставин смерті (загибелі), розслідування причин відсутності і отримання підтверджувальних документів виключаються наказом по стройовій частині зі списків особового складу військової частини.
Суд зазначає, що свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , видане тільки 17 червня 2015 року та не могло бути визначено підставою винесення спірного наказу від 28 травня 2015 року.
Також суд звертає увагу, що акт спеціального розслідування по факту загибелі солдатом ОСОБА_3 в зоні проведення АТО підписано та затверджено 16 червня 2015 року, а 18 червня 2016 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 видано наказ №2192 «Про результати службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 ». Лікарське свідоцтво про смерть № 217 видано 29 травня 2015 року.
Тобто, на дату винесення спірного наказу у командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 були відсутні підтверджуючі документи (докази), які могли стати підставою для визначення висновку про причини загибелі ОСОБА_3 .
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та приписи чинного законодавства, наявність кримінального провадження, суд приходить до висновку, що наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2015 року №172 в частині того, що смерть солдата ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби є передчасним, отже в цій частині підлягає скасуванню.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2015 року №172 в частині визначення висновку про смерть солдата ОСОБА_3 , як не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Рішення складено у повному обсязі 30 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов