Справа № 826/5342/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2018 року м. Київ № 826/5342/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення його адміністративного позову до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (ОСОБА_1) з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новікова О.С. про відкриття виконавчого провадження №56006368 від 19.03.2018 про звернення стягнення на нежитлові приміщення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» частини заборгованості по відсоткам кредиту у розмірі 7273418,87 грн.

Цього ж дня через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 28.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., реєстровий №1415.

В обґрунтування заяви зазначив, що постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новікова О.С. від 19.03.2018 відкрито виконавче провадження №56006368, а 23.03.2018 винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої в подальшому проведено опис та арешт нерухомого майна.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що у випадку подальшого стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса цілком ймовірна реалізація майна в ході виконавчого провадження та право власності позивача може бути безповоротно втрачено, що унеможливить виконання рішення суду і унеможливить або ускладнить ефективний захист порушених прав й інтересів ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд, дослідивши подану заяву, при її вирішенні виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами пунктів 4, 5 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з наведених норм в їх сукупності, забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та осіб, що не є учасниками судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса шляхом фактично зупинення вчинення виконавчих дій в межах ВП №55215894. При цьому посилається на очевидну протиправність дій відповідача, пов'язаних з відкриттям виконавчого провадження.

Слід зазначити, що при застосуванні або Закону України "Про виконавче провадження", або заходів забезпечення позову, наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.

Однак, необхідно враховувати, що незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову різні, так як, по-перше, при застосуванні Закону України "Про виконавче провадження" проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні процесуального кодексу тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено.

Також є суттєва різниця в тому, як проходить ця процедура: за Законом України "Про виконавче провадження" - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, в іншому випадку - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження, а не сам зупиняє таке провадження.

Таким чином, суд вважає, що не може втручатися у процес здійснення виконавчих дій, а очевидної протиправності оскаржуваного рішення позивачем не доведено.

На підставі наведеного, керуючись статями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його адміністративного позову до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Чудак