Справа № 760/4784/17
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-208/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Солом?янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Швидченко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сеньок О.А.,

представника третьої особи - Степанець Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач в березні 2017 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, в якому просила:

зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації донарахувати та виплатити заборгованість з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг в період з 23.05.2016 року по 07.08.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що вона, ОСОБА_1, та її неповнолітній син ОСОБА_5 у зв'язку із проведенням антитерористичної операції були змушені покинути своє місце проживання та переміститись до м. Києва. На виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VІІ від 20.10.2014 року та в порядку реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» вони звернулися до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

16.11.2015 року ними була отримана довідка № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач зазначає, що 23.11.2015 року в порядку реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської РДА в м. Києві із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг.

Адресна допомога їй нараховувалась від 23.11.2015 року та до 15.05.2016 року. Розмір щомісячної адресної допомоги складав 1326 грн. і, відповідно, зазначена сума щомісяця перераховувалась на картковий рахунок.

Позивач вказує, що відповідно до п. 2 постанови №505 допомога призначається з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VІІ зі змінами та доповненнями від 28.12.2014 року №77-VІІ, від 05.03.2015 року №245-VІІІ, від 24.12.2015 року №921-VІІІ довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не була безстроковою, а мала термін дії шість місяців. Тому адресна допомога їй була нарахована на термін менший ніж шість місяців, тобто до закінчення дії довідки, до 15.05.2016 року.

16.05.2016 року вона звернулася до відповідача із заявами про зміну довідки у зв'язку із зміною місця проживання (попереднє місце проживання: АДРЕСА_2) та із заявою на продовження виплат на наступні шість місяців. Але в порушення п. 2 та абз. 7 п. 3 Постанови №505 з незрозумілих їй причин цей термін було продовжено не на шість місяців, а до 22.05.2016 року, про що її не було повідомлено. Вона неодноразово зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації з письмовим зверненнями про надання пояснення причин невиплати їй допомоги за зазначений період та здійснення виплати, але однозначної відповіді не отримала.

В подальшому, 21.09.2016 року вона отримала виплачену відповідачем заборгованість тільки у розмірі 2652 грн., яка складалась із заборгованості з 16.05.2016 року по 22.05.2016 року та поточних виплат з 08.08.2016 року по 01.10.2016 року. Разом з тим, заборгованість за період з 16.05.2016 року по 01.10.2016 року складає 5967 грн.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач проігнорував норму п. 2 Постанови № 505 про призначення допомоги на наступний шестимісячний термін згідно заяви від 16.05.2016 року і не виплатив їй заборгованість з 23.05.2016 року по 07.08.2016 року.

Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними, протиправними та такими, що порушують її конституційні права, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 04 квітня 2017 року, - було відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії (а.с. 72).

Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року, відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України (в ред. до 15.12.2017 року), відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії та призначено справу до розгляду у судовому засіданні (а.с. 78).

Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (а.с.а.с. 112-113).

В подальшому позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.08.2016 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 01.05.2016 року по 22.05.2016 року, та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації донарахувати суму допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг за період з 23.05.2016 року по 07.08.2016 року в сумі 3315, яку вона недоотримала внаслідок невиконання останніми вимог законодавчих та нормативних актів України (а.с.а.с. 118-119).

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила задовольнити, посилаючись на підстави та обстави, викладені в позовні заяві, врахувавши всі надані письмові докази.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі, оскільки управління діяло в межах наданих йому законодавством повноважень, посилаючись необґрунтованість заявлених вимог та на надані письмові заперечення (а.с.а.с. 81-83, 103-104).

Представник третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Центр здійснює виплату різних видів допомоги та компенсації згідно з рішенням управлінь праці та соціального захисту населення районних в м. Києві державних адміністрацій. Згідно з рішенням управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеній особі, яка тимчасово зареєстрована в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, була призначена щомісячна адресна допомога відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 на наступні періоди: з 23.11.2015 року по 22.05.2016 року у розмірі 1326,00 грн.; з 08.08.2016 року по 07.02.2017 року у розмірі 1326,00 грн.; з 08.02.2017 року по 07.08.2017 року у розмірі 1326,00 грн.; з 08.08.2017 року по 07.02.2018 року у розмірі 1326,00 грн. Виплата допомоги здійснюється ОСОБА_1 щомісяця шляхом перерахування коштів на картковий рахунок в АТ «Ощадбанк». Рішення управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 допомоги за період з 23.05.2016 року по 07.08.2016 року до Центру не надходило, тому допомога за вказаний період їй не виплачувалась. Надали суду письмові заперечення (а.с.а.с. 131-133).

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Так, пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із тим, що провадження у даній справі було відкрито до набрання чинності редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року, то вказана справа повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з 16.11.2015 року по теперішній час перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 16.11.2015 року № та довідкою від 06.07.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 48)

З метою встановлення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб прийнято Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014 (далі - Закон №1706-VII) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За правилами частини третьої вказаної статті для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 ч. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в ред. станом на 16.11.2015 року) термін дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становить шість місяців з моменту її видачі.

Як вбачається з довідки, виданої 16.11.2015 року ОСОБА_1 про взяття її на облік №, термін дії був визначений до 15.05.2016 року (а.с. 84).

Встановлено, що 23.11.2015 року ОСОБА_1 в порядку реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 85).

Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі - Порядок №505).

У відповідності до пункту 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно пункту 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Вставлено, що 15.12.2015 року управлінням було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в т.ч. і на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1326,00 грн. на період з 23.11.2015 року по 15.05.2016 року, тобто по термін дії довідки про взяття на облік (а.с. 86).

Так, за правилами пункту 5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Пунктом 7 Порядку №505 визначено, що якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

За правилами пункту 11 Порядку №505 уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.

Згідно пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Встановлено, що 16.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про зміну довідки у зв'язку із зміною місця проживання (попереднє місце проживання: АДРЕСА_2) та із заявою на продовження виплат на наступні шість місяців (а.с. 87).

Однак, управлінням було продовжено строк виплати грошової допомоги по 22.05.2016 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації з письмовим зверненнями про надання пояснення причин невиплати їй допомоги за період з 23.05.2016 року по 07.07.2016 року та здійснення виплати, на що не отримала однозначної відповіді.

08.08.2016 року позивач ОСОБА_1 повторно звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 88).

16.08.2016 року управлінням було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в т.ч. і на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1326,00 грн. на період з 08.08.2016 року по 07.02.2017 року, тобто по термін дії довідки про взяття на облік (а.с. 89).

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено обов'язок заявника звертатись до управління з заявою про виплату грошової допомоги, якщо така заява вже була подана до відповідного органу.

Крім того, відповідно до п. 12. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Жодних з вищенаведених підстав для припинення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 за період з 23.05.2016 року по 07.08.2016 року судом не встановлено.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивача не було повідомлено про припинення та причини невиплати їй допомоги за період з 23.05.2016 року по 07.07.2016 року.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, оскільки дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 22 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, крім того передбачено, що конкретні права та свободи визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Будь яких доказів щодо правомірності не виплати позивачу суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 23 травня 2016 року по 07 серпня 2016 року, відповідачем не надано. Тому в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.08.2016 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 01.05.2016 року по 22.05.2016 року, то в цій частині суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю позивачем.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України (в ред. від 03 жовтня 2017 року), суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації нарахувати ОСОБА_1 суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 23 травня 2016 року по 07 серпня 2016 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, 03186, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 40, .

Третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, 03165, м. Київ, пр. Комарова, 7, .

Суддя Л.І. Кізюн