Справа № 289/402/18
Суддя: Сіренко Н. С.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/13/18
Справа №289/402/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Жлобіцького П.Л. про визнання неправомірною постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 319697 від 26.02.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.02.2018 року о 21 год. 50 хв. по а/д Київ-Чоп в с. Кочерів Радомишльського району житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом SEAT INСA, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівником поліції, який запропонував пред'явити документи на що він погодився. Після цього інспектор поліції почав вимагати у ОСОБА_1 талон обов'язкового проходження техогляду. Позивач намагався пояснити працівнику поліції, що даний автомобіль використовується для власних потреб і підпадає під категорію В. Однак, незважаючи на це, інспектор склав постанову в якій зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який нібито вчасно не пройшов обов'язковий технічний контроль, тим самим порушив п.31.3(б) ПДР України, за що ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв'язку з чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340,00 грн.. Позивач зазначає, що даний автомобіль не використовує з метою отримання прибутків та будь-яких доказів, на підтвердження порушення позивачем ПДР України не було надано. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою та недоведеною, а тому остання підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Жлобіцький П.Л. в судове засідання не з'явився, 23.03.2018 року на електронну адресу суду надійшов від представника відповідача за довіреністю відзив на позовну заяву про скасування постанови, проте, не додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачеві.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов'язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 319697, винесеної 26.02.2018 року, на автодорозі Київ-Чоп 86 км поліцейським роти № 4 БУПП в Житомирській області рядовим поліції Жлобіцьким П.Л. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., за те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SEAT INCA, державний номерний знак НОМЕР_2, який підлягає обов'язковому технічному контролю, однак, своєчасно не його пройшов, чим порушив п.п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України (а.с.7).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що власником транспортного засобу SEAT INCA, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 1999, є ОСОБА_1. Тип даного транспортного засобу - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний - В, повна маса 1720 (а.с.6).

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач ОСОБА_1, є вантажним автомобілем, вантажопідйомністю до 3,5 тонни та експлуатується ним більше двох років, відповідно до зазначених положень законодавства.ю він підлягає обов'язковому технічному контролю кожні два роки. Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов'язковий технічний контроль, допустив порушення п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене, доводи позивача про те, що автомобіль, яким він керував підпадає під категорію транспортних засобів, які не підлягають обов'язковому технічному контролю, являються помилковими і до уваги судом не беруться.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення відповідачем процедури розгляду адміністративної справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина третя статті 121 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглянута та спірна постанова прийнята відповідачем в присутності позивача. Зміст постанови про накладення адміністративного стягнення та матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач заявляв будь-які клопотання про необхідність скористатися правовою допомогою.

Позивач отримав постанову про адміністративне правопорушення 26.02.2018 року, тобто в день її винесення, поставив свій підпис у постанові без будь-яких заперечень, пояснень чи клопотань. Тобто, фактично погодився із тим, що ним було допущено правопорушення.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Суд вважає, що, при винесенні постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 319697 від 26.02.2018 року, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та правомірність дій відповідача з винесення зазначеної постанови.

Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності, розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання неправомірною та скасування постанови серії ВР № 319697 від 26.02.2018 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, на нього правомірно накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 242-246, 255, 257, 268-272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Жлобіцького П.Л. про визнання неправомірною постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України, копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України, апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 05.04.2018 року.

Суддя /підпис/ Н. С. Сіренко

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)