Справа № 182/3564/17(2-а/0182/356/2017)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року справа № 182/3564/17 2-а/0182/356/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у справі № 182/3564/17 (2-а/0182/356/2017) (прийнята у скороченому провадженні 14.12.2017р., суддя Тихомиров І.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про зобов'язання Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської (правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України) (далі - відповідач) призначити пенсію за вислугою років відповідно до п."е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши спеціальний стаж по вислузі років фармацевтом у приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.10.2004 по 31.12.2016, та за спеціальний стаж по вислузі років у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за період з 10.01.2017 по 17.05.2017.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2017 року позивачка звернулася до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" с статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник охорони здоров'я.

Листом від 26.05.2017 року №7232/08/08 відповідач повідомив, що період її роботи з 01.10.2004 по 31.12.2016 та з 10.01.2017 по 17.05.2017 у фізичних осіб-підприємців на посаді фармацевта не зараховано управлінням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров'я.

Вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував спірний період роботи фармацевтом до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовив в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Переліком закладів і установ освіти і охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1995 року №909, визначено, що до спеціального стажу за вислугу років, зараховуються, зокрема, періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосків, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

При цьому, згідно з приміткою 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої підпорядкованості цих закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в Законі України від 19 листопада 1992 року «Основи законодавства України про охорону здоров'я», згідно якого заклад охорони здоров'я - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників;

Згідно статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набувала статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

В подальшому стаття 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» була змінена та викладена в наступній редакції: заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом).

Таким чином, заклад охорони здоров'я це виключно юридична особа, що має статутні документи.

Отже, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я.

Згідно даних трудової книжки позивачки з 01.10.2004 року по 31.12.2016 року вона працювала фармацевтом по трудовому договору у приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2, а з 10.01.2017 по 17.05.2017 працювала фармацевтом по трудовому договору у приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_3

Колегія суддів зазначає, що позивачкою не надано доказів проходження державної атестації закладів, де вона працювала у спірний період, а тому, враховуючи положення наведених норм законодавства, не має офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я і робота в цьому закладі не може бути зарахована до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивачки висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у справі № 182/3564/17 (2-а/0182/356/2017) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак