Справа № 2а-19401/10/2670
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

адміністративне провадження №Зі/9901/279/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,
Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування») звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012, відмовлено в замовленні позову.
13.01.2017 позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки при постановленні вищезазначеної постанови від 06.04.2015 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду передано матеріали заяви № Зі/9901/279/18 разом зі справою за правилами підпункту 12 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» цього Кодексу.
З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду суддею-доповідачем у даному провадженні визначено суддю Хохуляка В.В.
Перевіривши доводи заяви щодо ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина друга статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 6 цієї статті визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Положення частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються з частиною 6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017р.), відповідно до якої якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3,40 грн. згідно квитанції від 30.12.2010, за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 1,70 грн. згідно квитанції від 09.03.2011, за подання касаційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 75,11 грн. згідно платіжного доручення від 24.02.2012 №922.
З урахування того, що в постанові Вищого адміністративного суду України від 06.04.2015 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність постановлення додаткової постанови про стягнення на користь позивача вказаної суми судового збору.
Керуючись статтями 139, 252, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про прийняття додаткового судового рішення задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий В.В. Хохуляк
Судді Л.І. Бившева