Справа № 732/1579/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 732/1579/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року (прийнята у відкритому судовому засіданні, м. Городня, дата складання повного тексту рішення - 20 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтня 2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та після уточнення позовних вимог просить поновити йому строк на оскарження виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за шкоду заподіяну здоров'ю, так як він став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 2006 року в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визнати незаконною виплату йому одноразової компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІ групи в сумі 284, 40 грн. ( 189,60 грн. виплата як інваліду ІІІ групи та 94,80 грн. - різниця перерахунку з ІІІ на ІІ групу інвалідності ) згіднопостанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285, визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язати Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області здійснити перерахунок та виплатити йому одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ( місцезнаходження : Чернігівська обалсть м. Городня, вул. Троїцька, буд. 11 ) в частині визнання незаконною виплати згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи в сумі 284, 80 грн. - залишено без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( 1 категорія ) та являється інвалідом ІІ групи безтерміново в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 та довідки Сер. АВБ №032051 від 16.02.2017 року.

Згідно експертного висновку № 489 встановлено, що Київська регіональна міжвідомча експертна комісія на засіданні № 10/09 від 27.10.2009 року розглянула подану ОСОБА_2 документацію та прийшла до висновку, що захворювання останнього пов'язані з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також, встановлено, що 14.12.2009 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою щодо виплату йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У грудні 2009 року ОСОБА_2 як інвалід ІІІ групи отримав відповідну одноразову компенсацію у розмірі 189,60 грн..

16.02.2017 року ОСОБА_2 була встановлена ІІ група інвалідності і на підставі заяви останнього в лютому 2017 року йому була виплачена різниця перерахунку одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилької катастрофи» з ІІІ групи інвалідності та ІІ групу інвалідності в розмірі 94,80 грн..

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області із заявою щодо виплати йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року.

Листом від 11.10.2017 року за вих. № 5594 ОСОБА_2 було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви у зв'язку з відсутністю законних підстав для отримання одноразової компенсації передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат як інваліду ІІ групи.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48 Закон № 796-XII від 28.02.1991 року, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язати Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року, в редакції, яка діяла на час призначення позивачеві пенсії, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В Рішенні від 9 лютого 1999 року N 1-рп ( справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів ) Конституційний Суд України дає тлумачення, що у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 № 76-VIII внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року та вказану статтю викладено у наступній редакції : «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата одноразової компенсації здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказані норми неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 року був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян ( далі Порядок № 760 ).

Порядок № 760 регулює питання здійснення виплати передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї ( далі - одноразова компенсація ), та щорічної допомоги на оздоровлення ( далі - щорічна допомога ) деяким категоріям громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі їх утворення ) рад за місцем фактичного проживання ( перебування ) громадян.

Пунктом 3 Порядку № 760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ від 17 серпня 2002 р. N 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Тобто, з вказаного вбачається, що у разі встановлення інвалідності особа повинна звернутися до уповноваженого органу за виплатою одноразової компенсації не пізніше 6 місяців з дати встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 5 Порядку № 760, у разі встановлення вищої групи інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, особам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується різниця одноразової компенсації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач звернувся з заявою про виплату різниці одноразової допомоги в строки, передбачені Порядком № 760.

Як встановлено, ІІ група інвалідності позивачу була встановлена з 16.02.2017 року.

Тобто, з 16.02.2017 року позивач має право на виплату різниці одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІта отримав цю виплату в лютому 2017 року в розмірі 94,80 грн..

Відповідно до п. 4 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою КМУ від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» виплати одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено у таких розмірах : інвалідам I групи - 379,3 гривні; інвалідам II групи - 284,4 гривні; інвалідам III групи - 189,6 гривні.

Таким чином вбачається, що різниця одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ, при встановленні вищої ІІ групи інвалідності становить 94,80 грн. ( 284,40 - 189,60 ).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить ло висновку, що порушень вимог законодавства України під час здійснення нарахування та виплати ОСОБА_2 різниці одноразової компенсації, внаслідок встановлення вищої групи інвалідності, з боку відповідача не було, так як останній діяв в межах діючого законодавства.

Щодо вимоги позивача про поновлення йому строку на оскарження виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за шкоду заподіяну здоров'ю, так як він став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 2006 року в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, колегія суддів зазначає наступне.

Так, виходячи з положень ст. 122 КАС України та з огляду на обґрунтування позивачем причин пропуску строку звернення до суду, які не є поважними, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Окрім зазначеного вище враховує, що виплата різниці одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ позивачу була проведена та кошти ним були отримані в лютому 2017 року, а з відповідним позовом та вимогами до суду позивач звернувся у жовтні 2017 року, тобто після закінчення визначеного ст. 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

На підставі вище зазначеного, суд апеляційної інстанції приходить ло висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконною виплати йому одноразової компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІ групи в сумі 284, 40 грн. ( 189,60 грн. виплата як інваліду 3 групи та 94,80 грн. - різниця перерахунку з ІІІ на ІІ групу інвалідності ) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285підлягають залишенню без розгляду згідно ст. 123 КАС України, як такі, що заявлені поза межами строків, встановлених ст. 122 КАС України.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому відповідну одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, колегіч суддів зазначає наступне.

Так, зазначені позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають так як відповідач, проводячи нарахування та виплату позивачу одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, діяв у відповідності до норм чинного законодавства України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює розміри виплати вказаної компенсації.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо залишення позовних вимог в части ні без розгляду у зв'язку із пропуском строків та відмовою в іншій частині позовних вимог у зв'язку із тим що вони є необґрунтованими.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 10 квітня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.М. Бужак,

В.А. Твердохліб