Справа № 552/3127/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Турченко Т.В.

27 березня 2018 р. Справа № 552/3127/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

23 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить встановити факт поширення відповідачем виконкомом Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (далі відповідач, виконком) неправдивої інформації щодо назви села Падалки (Біологічного) шляхом, зокрема, видачі довідок: - про смерть 14 травня 2007 року ОСОБА_3 в селі Біологічному, Полтавського району, Полтавської області; - від 25 квітня 2017 року № 02-31/1515 згідно якої «вона дійсно приступила до управління спадковим майном в шестимісячний строк шляхом проживання (без реєстрації) в спадковій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3, що померла 14 травня 2007 року. Спадкоємець ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, дійсно вела спільне господарство з січня 1993 року до дня смерті і ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2004 року по теперішній час». У звязку з чим, позивач просить зобовязати відповідача видати позивачу ОСОБА_2 довідки, по-суті, аналогічного змісту, але з заміною в тексті довідок назв сіл, а саме, - села Біологічного на село Падалки.

Позивач вказує, що відповідачем порушені його права, гарантовані ст. 34 Конституції України, ст.ст. 3, 10 Європейської конвенції по захисту прав людини і основоположних свобод, оскільки з 14 травня 2007 року його дружина ОСОБА_2 немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю села Біологічного у складі Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Відповідач відмовляється надати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 у звязку з ненаданням органами Міністерства юстиції України повноважень виконкому Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області по видачі свідоцтва про право на спадщину згідно вимог Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1709-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо деяких питань спадкування».

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2017 року (дата складання постанови у повному обсязі судом не визначена) у задоволенні вимог позивачів відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що позивачами обраний неналежний спосіб захисту, оскільки зміст вищеозначених довідок не містить зобовязуючих (розпорядчих) приписів щодо цивільних прав та обовязків позивачів, а зміна назви села не створює для них перешкод у відповідності до вимог статті 41 Конституції України володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення ст.ст. 3, 8, 9, 34, 40, 41, 55, 59 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6 п. 1, 10 Європейської Конвенції по захисту прав людини і основоположних свобод, вимог Міжнародної конвенції по захисту прав людини і основоположних свобод, вимог Міжнародної Конвенції «По запобіганню злочину геноцида і покарання за нього», Кодексу адміністративного судочинства України (подалі КАС України), адміністративно-територіального устрою України, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що з 01 січня 2005 року село Падалки (Біологічне) відповідно до вимог чинного законодавства України входить до складу Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області під назвою села Падалки.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу виконавчий комітет Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області зазначає, що більше 25 років с. Біологічним зветься як новостворений населений пункт так і старе село Падалки. Місцем реєстрації мешканців в зазначених населених пунктах є назва с. Біологічне. Усе нерухоме майно фактично має адресу з назвою с. Біологічне.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 29 частини першої статті 85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України (далі ВРУ) належить утворення і ліквідація районів, встановлення і зміна меж районів і міст, віднесення населених пунктів до категорії міст, найменування і перейменування населених пунктів і районів.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України від 31 травня 2005 року N 2604-IV «Про географічні назви» найменування та перейменування географічних об'єктів у межах визначених законом повноважень та відповідно до вимог цього Закону, зокрема, здійснює ВРУ - щодо найменування та перейменування одиниць адміністративно-територіального устрою України (шляхом внесення змін до Конституції України), населених пунктів і районів, а також географічних об'єктів, створених за рішеннями ВРУ.

Згідно з даними офіційного обліку адміністративно-територіальних одиниць України у Полтавському районі Полтавської області у складі Гожулівської сільської ради обліковується населений пункт Падалки (з 1946 року як хутір, а з 1967 року як село), який знаходиться на відстані 4 км від центру с. Гожули та налічує 682 мешканця.

Разом із тим, за інформацією Гожулівської сільської ради з 1992 року на місцевому рівні у статистичному обліку та документообігу, в тому числі при оформленні свідоцтв про народження, паспортів громадян України, технічних паспортів на будівлі, державних актів на землю тощо, замість назви село «Падалки» застосовується назва село «Біологічне», що повязується з діяльністю Гожулівської державної біофабрики, якій було передано у постійне користування частину земель Гожулівської сільської ради. У звязку із цим жителі села позбавлені можливості вчинення правочинів, оскільки населений пункт з назвою «Біологічне» в офіційному обліку адміністративно-територіальних одиниць України відсутній.

Проект постанови ВРУ від 03 листопада 2016 року № 5352 «Про перейменування села Падалки Полтавського району Полтавської області» відхилений ВРУ 23 травня 2017 року.

08 вересня 2017 року Комітет з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування повторно вніс до ВРУ подання щодо перейменування села Падалки Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на село Біологічне.

В поданні зазначено, що перейменування села Падалки ініційовано його жителями у звязку з тим, що на місцевому рівні при оформленні документів для мешканців цього населеного пункту (свідоцтв про народження, паспортів громадян України, технічних паспортів на будівлі, державних актів на землю тощо) замість назви село «Падалки» застосовується назва село «Біологічне». З огляду на те, що населений пункт з такою назвою в офіційному обліку адміністративно-територіальних одиниць України відсутній, жителі села позбавлені можливості вчинення правочинів.

Питання про перейменування села Падалки підтримане територіальною громадою на загальних зборах громадян, погоджено відповідно до законодавства, розглянуто і схвалено Гожулівською сільською, Полтавською районною, Полтавською обласною радами та Полтавською обласною державною адміністрацією.

Постановою Верховної ради України від 13 березня 2018 року № 2332-VIII село Падалки Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області перейменовано на село Біологічне.

Як вбачається із позовної заяви та інших матеріалів справи, підставою звернення позивача до суду є факт неможливості отримання ОСОБА_2 свідоцтва про спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Судом установлено, що 14 травня 2017 року Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області в Книзі реєстрації смертей 14 травня 2007 року зроблений відповідний актовий запис № 24 про смерть ОСОБА_3, місце смерті - село Біологічне Полтавського району Полтавської області (а.с. 13).

25 квітня 2017 року ОСОБА_2 виконавчим комітетом Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видана довідка № 02-31/1515 про те, що ОСОБА_2 дійсно приступила до управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 16).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень частини 1 та частини 2 статті 2 КАС (Кодекс адміністративного судочинства України в редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У свою чергу, в статті 6 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновленню порушеного права позивача.

Погоджуючись з висновком суду щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що судами не встановлений факт порушення особистих прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб, з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи обставини, що встановлені судами в даній справі, надаючи оцінку правовим вчинкам учасників правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення < > суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2017 року - змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Постанова у повному обсязі складена і підписана 06 квітня 2018 року.