Справа № 639/555/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/555/18
Провадження №2-а/639/56/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Тіщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії БР №655857 від 12.01.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому позивач просить визнати протиправними дії інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №655857 від 12.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; скасувати постанову інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія БР №655857 від 12.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що 12 січня 2018 відповідачем було винесено постанову серії БР №655857 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. ОСОБА_1 вказує, що відповідно до постанови, він нібито, о 22 годині 45 хвилин у м. Харків на перехресті вул. Полтавський шлях - вул. Оленінська продовжив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3-е ПДР України.Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову незаконною, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Як вказує позивач, він 12.01.2018 року, проїжджаючи по вул. Полтавський шлях - вул. Оленінська рухався виключно з дотриманням всіх правил ПДР України на зелений сигнал світлофору, так само з ним в автомобілі їхало ще 2 людини, які можуть підтвердити його слова. З приводу безпідставного складання постанови, позивачем було написано відповідну заяву в поліцію. У зв'язку з тим, що, як вказує позивач, він не порушував ПДР, зазначена справа взагалі повинна була бути закрита, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.Зупинивши позивача, співробітник поліції висловив вимогу пред'явити йому документи та сказав, що він бачив, як ОСОБА_1 проїхав на заборонний сигнал світлофора, на що позивач попросив ознайомити його з матеріалами справи, до яких, зокрема, входять докази. Однак, інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 вихопив права з рук позивача, чим порушив статтю 38 Закону України «Про Національну поліцію», а також не мав права на проникнення до автомобіля позивача і не склав протокол про цю подію. Потім, як вказує ОСОБА_1, відповідач зачинився в патрульній машині та почав складати постанову, під час цього позивач спілкувався з іншим патрульним, який вів себе не виховано та принижував його честь та гідність. Відповідач склав постанову, на що ОСОБА_1 знову попросив ознайомити його з матеріалами справи, але відповідач не слухав позивача та виписав постанову з порушенням вимог ст. 63 Конституції України та ст..ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП. У звязку з вищевикладеним, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав .

Відповідач інспектор роти №6 батальйону №2 УПП у Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником ОСОБА_3, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до статті 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення, серії БР № 655857, складеної 12.01.2018 року, інспектором роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно водія, який керував автомобілем KIA Sportage, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12.01.2018 року о 22 год. 45 хв. на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Оленінської в м. Харкові, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 «Е» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, у звязку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. (а.с. 6).

ОСОБА_3 патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області за №Б-112, Б-113/1/41/14/02-2018 від 19.02.2018 року зазначено, що ОСОБА_3 патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» були розглянуті звернення, що надійшли 15.01.2018 року і 16.01.2018 року від ОСОБА_1 З метою зясування викладеного, розглядом були досліджені рапорти працівників ОСОБА_3, відеозаписи з їх нагрудних відео реєстраторів та відеозаписи зроблені позивачем на власний пристрій, згідно яких встановлено наступне. 12.01.2018 приблизно о 23 год. 00 хв. по вул. Полтавський шлях 57/59 у м. Харкові екіпажем поліції № 0608, у складі інспекторів роти № 6 батальйону № 2 ОСОБА_3 лейтенантів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_4, був зупинений транспортний засіб «KIA Sportage» державний номерний знак НОМЕР_1, через те, що був здійснений проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, чим були порушені вимоги п. 8.7.3е ПДР України. Переглядом відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів згаданих працівників ОСОБА_3, було встановлено, що під час спілкування з позивачем, патрульні декілька раз вимагали у нього предявити посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб. Лейтенант поліції ОСОБА_2 через відкрите вікно силою вихопив його з рук ОСОБА_1, після чого відносно його була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі (далі-постанова) серії БР № 655857 від 12.01.2018 року, запропонувавши ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом якої та підписати її, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Дослідженням матеріалів відділу адміністративної практики ОСОБА_3, інспектор якого здійснював розгляд скарги у частині скасування винесеної постанови, відповідно до якого було встановлено, що постанова серії БР № 655857 від 12.01.2018 залишилась без змін. Таким чином, за результатами дослідження матеріалів, було встановлено, що наведена в ньому інформація частково знайшла своє підтвердження, у звязку з чим, керуючись положеннями розділу II Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС № 230 від 12.03.2013, а саме відповідно до п. 2.2.1, буде ініційоване питання про призначення службового розслідування за даним фактом (а.с.24-25).

Судом досліджений відеозапис від 12.01.2018 року зафіксований позивачем ОСОБА_1 камерою при складанні постанови про адміністративне правопорушення, який складається з одного відео-файлу. Однак, фактів, які б підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення або спростовували доводи позивача, викладені на підтвердження позовних вимог, зазначений відеозапис не містить, однак підтверджує інформацію стосовно ненадання позивачу матеріалів справи для ознайомлення (а.с.34).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. За вказані порушення передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача про це, вона не може бути визнана правомірною. Крім того у звязку з діями відповідача при складанні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені КУпАП для особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки відповідач викликався до суду, однак в судове засіданні не зявився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також посилань на будь-які докази. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 і визнання дій відповідача протиправними, скасування оскаржуваної постанови. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю..

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 72, 77, 139, 229, 241-243, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 251, 256, 258 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії БР №655857 від 12.01.2018 року задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №6 батальйону №2 УПП в м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №655857 від 12.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора роти №6 батальйону №2 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР №655857 від 12.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КО №853419, виданий Київським РВ ПМУ УВМС України в Полтавській області 23.03.2011 року, зареєстрований за адресою: 61064, АДРЕСА_1;

Відповідач: Інспектор роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 06.04.2018 року.

Суддя Н.В.Баркова