Справа № 727/202/18
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/202/18
Провадження № 2-а/727/59/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Чернівці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.122 КУпАП до відповідача Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Чернівці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2

Посилається на те, що 25.12.2017 року близько 12-ї години він вийшов зі свого офісу та побачив, що на колеса його автомобіля НОМЕР_1, поставлено блокіратор коліс. На лобовому склі його автомобіля знаходилась записка з номером телефону, на який він зателефонував.

Після цього, на місце події приїхав екіпаж патрульної поліції та інспектор роти №2 БУПП в м.Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_2, яка пояснила позивачу, що він ніби-то порушив вимоги ПДР та припаркував свій автомобіль під знаком «Парковка для інвалідів».

Позивач стверджує, що намагався пояснити поліцейській, що не паркував свій автомобіль під вказаним знаком, оскільки позичив напередодні своєму знайомому. Однак, поліцейською у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що саме позивач, ОСОБА_1 припаркував автомобіль під знаком.

Звертає увагу суду на те, що автомобілем в той день він не керував та про блокування автомобіля його повідомили співробітники фірми, на якій він працює, тому він і вийшов з офісу та направився до свого автомобіля.

Крім цього, стверджує, що він намагався відповідачу пояснити, що даний знак «Парковка для інвалідів» встановлено незаконно, без погодження з органами влади, оскільки ПП Ілащук, на його думку, самовільно захопив земельну ділянку та встановлює знаки парковки на власний розсуд, однак відповідачем ці твердження позивача також взятими до уваги не були. Також стверджує, що саме ПП Ілащук самовільно змінює місця розташування дорожніх знаків «Парковка» та «Парковка для інвалідів».

Вказує, що на його запитання з приводу того, чи законно встановлено дані дорожні знаки, чи законна паркова в даному місці, відповідач відповіді йому не надала та винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також позивач звертає увагу суду на те, що у разі незгоди водія з інкримінованим йому правопорушенням, відповідач повинна була скласти протокол, який є додатком до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, однак відповідачем в порушення вимог Закону протокол не складався.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР №755789 від 25.12.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за порушення ч.5 ст.122 КУпАП незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №755789 від 25.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Позивач суду вказав, що того дня він автомобілем не керував, оскільки напередодні віддав автомобіль в користування своєму знайомому ОСОБА_3 другу. Йому зателефонували і сказали, що колеса його автомобіля заблоковані та автомобіль збираються забрати евакуатором. Також звернув увагу суду на той факт, що права йому не розяснювали, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена відносно нього заздалегідь.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 05.04.2018 року не зявився, однак спрямував до суду письмові заперечення, згідно яких просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 24.12.2017 року увечері він взяв автомобіль у свого знайомого ОСОБА_1 в користування. 25.12.2017 року приблизно о 08:00 год. він залишив автомобіль на стоянці. Ствердив суду, що являється інвалідом третьої групи, а тому і залишив автомобіль на парковці на місці для інвалідів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР №755789 від 25.12.2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень (а.с.28). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 25 грудня 2017 року о 12:30 год. керуючи транспортним засобом марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Небесної Сотні, 14А, здійснив стоянку на місці, позначеному дорожнім знаком 5.38 з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід», чим порушив п. 8.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України, передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 5 статті 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Знак 5.38 Правил дорожнього руху України застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 до дорожнього знаку 5.38 означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Як встановлено судом, на місці події в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 14А, майданчик для стоянки транспортних засобів був позначений дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» із встановленням таблички до дорожнього знаку 7.17 «Інваліди», що підтверджується наданим суду відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції.

Саме в зоні дії відповідного знаку 5.38 "Місце для стоянки" із встановленням таблички до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди" і було розмішено транспортний засіб, належний позивачу.

При цьому, із пояснень позивача, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудних бодікамер працівників поліції вбачається, що позивач під час оформлення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності свою вину в порушенні вимог вказаного знаку не визнавав та оспорював установку знаку «Парковка для інвалідів», однак не вказував поліцейським на те, що автомобіль на вказаному місці припаркував саме він.

При цьому, суд вважає, що покази свідка ОСОБА_3, надані ним в судовому засіданні, відповідають дійсності, оскільки вони об'єктивно підтверджують пояснення позивача. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 25.12.2017 року зранку припаркував автомобіль в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 14А на праковці під знаком «Парковка для інвалідів» відповідачем та представником відповідача суду не надано та в судовому засіданні не досліджено.

Також, суд зважає і на ту обставину, що згідно наданої суду копії пенсійного посвідчення №ААІ0871100, свідок ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та зясованих в судовому засіданні обставин.

За наведених обставин, суд вважає, що прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії АР №755789 від 25 грудня 2017 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку Законом не передбачено обовязку інспектора поліції в даній ситуації оформляти протокол про адміністративне правопорушення, а тому доводи позивача в цій частині до уваги не беруться.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно закриття провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, то така вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП вказане питання вирішує орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не вирішують справу про адміністративне правопорушення, а розглядають позови щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.245 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи не відноситься прийняття рішення щодо закриття провадження по адміністративній справі.

А тому, в задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід відмовити.

З урахуванням викладеного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Водночас, судом не встановлено незаконності дій інспектора поліції ОСОБА_2 з приводу не оформлення нею протоколу про адміністративне правопорушення, а тому позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Чернівці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.122 КУпАП задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №755789 від 25.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення суду.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 06 квітня 2018 року.

СУДДЯ :