Справа № 521/1125/18
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/1125/18
Пр. №2-а/521/130/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції посилаючись на те, що 10 січня 2018 року поліцейським 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Муренець В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №495041, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як поліцейський, порушивши процесуальні норми, неправильно встановила обставини подій, що мали місце близько 13 год. 45 хв. 10 січня 2018 року за участю його, як водія автомобіля «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1, на розі вулиць Троїцької та Карантинної у м. Одесі, внаслідок чого необґрунтовано зробила висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, з підстав чого просить визнати постанову протиправною, скасувати її та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 24)

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Раніше надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 10 січня 2018 року в ході виконання службових обов'язків поліцейська роти №3 батальйону №4 УПП в Одеській області ДПП Муренець В.В., виявила транспортний засіб «Шкода Октавіа», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався у м. Одесі, біля будинку №21, по вул. Карантинній, водій якого порушив правила руху по смузі для маршрутних транспортних засобів, а саме, здійснив рух по смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР., на підставі чого було винесено постанову серії АР №495041.

Відповідач вважає, що в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, доводи позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, з підстав чого просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 35-40).

26 лютого 2018 року позивач надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що відповідач не надав доказів, у тому числі і документів, які спростовують наведені позивачем в адміністративному позові обставини, також не обґрунтував дотримання поліцейським встановленої законом процедури прийняття управлінського рішення, не спростував факт неправильного встановлення та викладення поліцейським обставин подій 10 січня 2018 року, не тільки щодо дій самого водія ОСОБА_2, але й дорожньої обстановки і дорожніх умов (а.с. 45-48).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії АР №495041 від 10 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної поліцейським 3 роти 4 батальйону УПП в Одеській області ДПП рядовим Муренець В.В., ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Зі змісту постанови вбачається, що водій автомобіля «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, 10 січня 2018 року, о 13 годині 50 хвилин, по вул. Карантинній, буд. 21, міста Одеси, виїхав на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Посилаючись на те, що по вул. Карантинній міста Одеси не існує смуги для руху маршрутних транспортних засобів, та будинок №21 знаходиться по центру кварталу між вул. Єврейською та вул. Троїцькою, крім того, 10 січня 2018 року о 13 годині 45 хвилин позивач здійснював виїзд з організованої автостоянки перед будинками №10-12, по вул. Троїцькій, у м. Одесі, рухаючись в сторону вул. Єврейської, під час чого отримав вимогу поліцейського патрульного автомобіля та зупинився, позивач просив суд визнати вищевказану постанову протиправною та скасувати її, оскільки його дії, як водія, відповідають вимогам ПДР.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно відповіді КП «Одестранспарксервіс» від 22 січня 2018 року, наданого на запит ОСОБА_2, вказано, що по вул. Троїцькій, в межах кварталу між вулицями Осипова та Канатною, укладено чотири договори по балансоутриманню місць паркування транспортних засобів. Наявність місць паркування з відповідним знаком підтверджується фотофіксація, що додана до матеріалів справи (а.с. 11-17, 50).

Відповідно до листа КП «Спеціалізованим монтажно-експлуатаційний підрозділ» від 26 січня 2018 року, наданої підприємством схеми та наявної в матеріалах справи фото фіксації вбачається, що по вул. Троїцькій у м. Одесі, на перехресті вул. Карантинній знаходиться переривиста лінія, що свідчить про те, що транспортні засоби можуть її перетинати (а.с. 11-17, 52).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були очевидцями події 10 січня 2018 року, під присягою, пояснили суду, що ОСОБА_2, приблизно о 13 годині 45 хвилин виїжджав з організованої стоянки на розі вулиць Троїцької та Карантинної у м. Одесі у направленні вулиці Карантинної, та лише з метою виїзду з організованої парковки перетнув перехрестя, у місці переривистої лінії смуги руху, під час чого отримав сигнал поліцейського з вимогою зупинись та зупинився.

Згідно п. 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п. 17.2. ПДР, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 17.2 ПДР, виїжджаючи з організованої стоянки по вул. Троїцькій, здійснив перетин смуги для маршрутних транспортних засобів, у межах переривчастої лінії дорожньої розмітки, для подальшого виїзду на дорогу.

Згідно положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно відповіді УПП в Одеській області ДПП від 24 січня 2018 року, наданої на запит ОСОБА_2 щодо видачі відеозаписів по обставинам правопорушення, вказано, що видача відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру інспекторів поліції, які знаходились на місці події 10 січня 2018 року при складанні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 не має можливості, так як відеофіксація інспектором поліції не здійснювалась (а.с. 59).

За ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є вичерпним.

Сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що окрім постанови, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення 10 січня 2018 року, передбаченого ч. 3 ст. 122 КупАП, відповідачем надано не було.

У ст. 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Статтею 293 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, серед іншого, скасовує постанову і закриває справу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення (ст. 247 КупАП).

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови від 10 січня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, відповідачем були з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не доведено, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху України.

Аналіз долучених до справи документів не дає підстав стверджувати, що 10 січня 2018 року мало місце вчинення адміністративного правопорушення позивачем та наявності його вини. На спростування вказаних тверджень відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, будь-яких доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП. З матеріалів адміністративної справи не вбачається наявність вини позивача у вчиненні правопорушенн, що є безумовною підставою для визнання судом оскаржуваної постанови протиправної та скасування її.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки даним рішенням суду оскаржувана постанова скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїрядового Муренець Вікторії Віталіївни серії АР №495041 від 10 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду виготовлено 10 квітня 2018 року.

Суддя: О.М. Сегеда