Справа № 806/2519/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2519/17
УХВАЛА

"10" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відвід суддів Шидловського В.Б. Мацького Є.М., Шевчук С.М. у справі за позовом Державної служби України з питань праці, Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про застосування заходів реагування , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" листопада 2017 р. у справі за позовом Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про застосування заходів реагування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматизованою системою визначено у справі склад колегії суддів для розгляду справи: суддя - доповідач Шидловський В.Б. , судді Шевчук С.М., Мацький Є.М..

02 квітня 2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до суду надійшла заява про відвід колегії суддів: суддя - доповідач Шидловський В.Б. , судді Шевчук С.М., Мацький Є.М з тих підстав, що під час підготовки справи до судового розгляду колегія суддів не витребувала у позивача інструкцію СРСР №0.00-5.10-85 від 20.02.1985 р. з офіційним перекладом на державну мову та зареєстровану у Міністерстві юстиції України, а відтак, колегія суддів наперед погодилась з позицією Державної служби України з питань праці, яка керується не оприлюдненими російськомовно-комуністичними нормативами праці СРСР.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року визнано необґрунтованою зазначену заяву про відвід колегії суддів та зупинено апеляційне провадження у справі до вирішення питання про відвід суддів Шидловського В.Б., Шевчук С.М., Мацького Є.М.. від розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2018, автоматизованою системою у справі визначено склад колегії суддів для розгляду заяви про відвід: головуючий суддя Кузьменко Л.В.., судді - Іваненко Т.В., Франовська К.С..

10 квітня 2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до суду надійшла заява про відвід колегії суддів, яка визначена в порядку ч.1 ст.40 КАСУ, у складі: головуючий суддя Кузьменко Л.В.., судді - Іваненко Т.В., Франовська К.С..

Колегія суддів не входить в обговорення питання про відвід вказаному складу суду, оскільки в силу приписів ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу щодо судді, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відтак, в силу приписів ст.40 КАСУ виключається процедура заявлення відводу колегії суддів, яка визначена в порядку ч.1 ст.40 КАСУ.

Розглядаючи заяву про відвід колегії суддів Шидловський В.Б., Шевчук С.М., Мацький Є.М., яка надійшла в порядку, визначеному ч.4 ст.40 КАС України, суд приходить до висновку про можливість її вирішення у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Отже, вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи може здійснюватися лише за ініціативою суду, а не за клопотанням сторін, і вирішення даного питання здійснюється на розсуд судді, якому передано на розгляд відповідну заяву.

З урахуванням встановлених частиною 11 статті 40 КАС України скорочених строків розгляду заяви про відвід, а також з огляду на те, що вирішення цього питання здійснюється колегією суддів, які не входять до складу суду, що розглядає справу, виключно в межах та на підставі доводів, викладених у заяві про відвід, потреба у проведенні судового засідання з повідомленням учасників справи відсутня.

При цьому судом не порушується право відповідача, передбачене пунктом 2 частини 3 статті 44 КАС України щодо участі у судових засіданнях, оскільки таке право не є абсолютним і реалізується у випадку, якщо інше не встановлене законом. Оскільки, розгляд питання про відвід проводиться у порядку письмового провадження, це виключає участь учасника справи в розгляді даного питання з огляду на вимоги частини 8 статті 40 та пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 19 лютого 2018 року у справі № 800/459/17.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддів Шидловського В.Б., Шевчук С.М., Мацького Є.М., колегія суддів враховує таке.

Частиною 11 статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, правовою підставою для відводу судді за вказаною правовою нормою є наявність обґрунтованих, об'єктивних та беззаперечних обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Так, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вказане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, заява про відвід ґрунтується виключно на доводах про те, що колегія суддів під час розгляду справи не витребували у позивача інструкцію СРСР № 0.00-5.10-85 від 20.02.1985 року із офіційним перекладом на державну мову та реєстрацією міністерства юстиції України.

Колегія суддів вважає, що наведені позивачем у заяві про відвід суддів обставини не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суддів та не можуть слугувати підставами для відведення колегії суддів Шидловського Б.С., Шевчук С.М., Мацького Є.М.

Не витребування документа, не може свідчити про упередженість судді, оскільки дії суду при вирішенні процесуальних питань, які виникають в ході розгляду справи та характер прийнятих процесуальних рішень (в тому числі в інших справах) не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності суддів та не можуть бути підставою для їх відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів Шидловського Б.С., Шевчук С.М., Мацького Є.М. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості вказаної колегії суддів при розгляді даної справи матеріали справи та доводи заяви про відвід не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід суддів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39-41, 248, 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відвід суддів Шидловського В.Б. Шевчук С.М., Мацького Є.М. у справі № 806/2519/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська