Справа № 596/453/18
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2018 р. Справа №596/453/18

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.

з участю: позивача ОСОБА_1

інспектора сектору реагування

патрульної поліції ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання оскаржуваної постанови серія НК № 257896 від 18 березня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП неправомірною, та скасування вказаної постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.03.2018 року інспектором поліції було винесено постанову про накладання на нього адміністративного стягнення серія НК № 257896, у якій не зазначено пункту ПДР України, який порушено, за що накладено стягнення за ч. 1. ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу. Позивач вважає, що він не порушував ПДР України, так як предявив інспектору поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки. Проте, з незрозумілих для нього причин інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При цьому вирішивши, що водій ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу при собі не мав, а його передала йому його дружина ОСОБА_3, яка підходила до них (до місця зупинки автомобіля) неподалік від будинку в якому вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази, які дослідженні під час розгляду та були занесені до постанови. Відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП, є недоведеним, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Просить позов задовольнити. Також вказав, що після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції на вимогу відповідача він предявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, проте, не предявив поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він був простроченим. Однак, відповідачем відносно нього в той вечір на місці його зупинки винесено три постанови, в тому числі і вищевказану, з приводу винесення якої він на місці при працівниках поліції заперечував, оскільки не визнавав себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, так як під час керування транспортним засобом мав при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке предявив працівнику поліції на його вимогу. Його незгода із вищевказаним неправомірним рішенням інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 підтверджується його скаргою в телефонному режимі на номер 102. Однак, на день розгляду справи в суді результатів розгляду вказаної скарги не має. Додав, що відповідач йому розяснив лише право на оскарження постанови та право на відмову від дачі пояснень відносно себе, будь яких інших процесуальних прав йому відповідачем не розяснювалося.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 18.03.2018 року він з інспектором Мельником здійснювали патрулювання вулиць селища Гусятин і приблизно о 21:00 год. вони на вул. Тернопільська виявили автомобіль «Шевроле», в якого були несправні зовнішні світлові прилади, і це стало причиною для зупинки вказаного автомобіля. З метою зупинки даного автомобіля вони в службовому автомобілі увімкнули попереджувальний світловий сигнал і після того звуковий сигнал, після чого зазначений автомобіль зїхав з дороги та зупинився на обочині даної дороги. Після того, він підійшов до даного автомобіля, представився водію та пояснив причину зупинки і попросив водія предявити для перевірки документи, передбачені п.2.1 ПДР України, на що позивач повідомив, що зазначених документів він при собі немає, однак, його дружина може їх винести, так як вони проживають неподалік місця зупинки. Вказав, що оскільки він не мав права виносити постанову, не «подивившись на документи водія», він запропонував позивачу щоб його дружина принесла вказані документи позивачу. Згодом, дружиною позивача в його присутності були передані зазначені документи, після перевірки яких, ним була винесена оскаржувана постанова. Не заперечив факт незгоди позивача щодо винесення ним оскаржуваної постанови та звернення останнього зі скаргою в телефонному режимі на «102» на його дії 18.03.2018 року до моменту винесення постанови. Крім того, зазначив, що після предявлення позивачем йому документів, передбачених п.2.1 ПДР України, останньому були розяснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та винесена в присутності позивача оскаржувана постанова. Протокол про адміністративне правопорушення ним не складався. Письмових пояснень в позивача не відбирав та не пропонував останньому їх дати. Доказів, про дачу усних пояснень позивачем при винесенні оскаржуваної постанови суду не може надати у звязку із їх відсутністю. Очевидців при винесенні оскаржуваної постанови не було. Зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови він врахував такі обтяжуючі обставини, «як неввічливе ставлення позивача до працівника поліції, обман» та відсутність помякшуючих обставин. Після зясування анкетних даних позивача не було враховано дані про особу правопорушника.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії НК № 257896 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що 18 березня 2018 року о 21 год. 40 хв. в смт. Гусятин по вул. Тернопільська ОСОБА_1, керував автомобілем «Шевроле Лачетті», номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Тобто, позивача згідно оскаржуваної постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 «б» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З досліджених матеріалів справи, зокрема пояснення позивача, даних в судовому засіданні вбачається, що на вимогу працівника поліції відповідача по справі, позивачем було предявлено відповідачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутнє посилання, яку норму ПДР України позивачем порушено.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як розяснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Встановлено, що відповідачем не зясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч вимогам ст. 77 КУпАП, останнім не доведено, що ОСОБА_1 вчинив вищевказане адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем відзиву та будь яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові, суду в судовому засіданні не надав та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення та спростовують пояснення позивача, свідка дані ними в судовому засіданні і які б підтвердили достовірність вчиненого порушення позивачем ПДР України.

Опис відповідачем у оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вчинення позивачем такого порушення.

Крім того, у звязку з ненаданням відповідачем належних доказів, суд позбавлений можливості перевірити дотримання ним норм закону щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП та інших нормативних актів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Твердження відповідача про те, що позивач не предявив свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відразу після його зупинки, а предявив його після того, як його йому принесла дружина з дому, суд не приймає до уваги, оскільки воно є непереконливе для суду та відповідачем не доведено належними доказами, а також спростовується поясненнями свідка ОСОБА_3, яка в судовому засіданні заперечила факт передачі позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 18.03.2018 року у вечірню пору доби.

Твердження відповідача про те, що він розяснив позивачу всі права, передбачені ст. 63 Конституцією України та процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП перед винесенням оскаржуваної постанови та виніс вказану постанову в присутності позивача суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами та спростовані поясненнями позивача.

Враховуючи вищенаведене, спростувати пояснення позивача, його посилання на обставини, зазначені в позові немає можливості, і будь які сумніви з приводу наявності його вини як водія транспортного засобу трактуються на його користь, оскільки наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав дійти до висновку про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не доведена.

На підставі наведеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 126, 251, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 257896 від 18 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 05 квітня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна