Справа № 815/1213/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1213/18
УХВАЛА
05 квітня 2018 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплатити її, -
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просить суд зобовязати відповідача зробити перерахунок пенсії з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року та виплатити її, врахувавши довідку про заробітну плату № 29/4-13/3 від 24.04.2013 року Одеського судноремонтного заводу № 2.
Ухвалою суду від 26 березня 2018 року предявлена позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, відповідно до ст. 118, ч. 1 ст. 119, ч. 1, ч. 2 ст. 122 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.
Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В позовній заяві ОСОБА_1 просить зобовязати відповідача зробити перерахунок пенсії з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року та виплатити її, врахувавши довідку про заробітну плату № 29/4-13/3 від 24.04.2013 року Одеського судноремонтного заводу № 2.
Разом з позовом, позивачем було подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, в обґрунтування якої, зокрема, зазначив наступне. Вживши всі відомі йому засоби досудового вирішення питання стосовно своїх документів 1996-99 років, позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси. В результаті цього судового процесу по справі №522/209/16-а 03.10.2016 суд прийняв постанову, відповідно до якої всі документи 1996-99 років були враховані. 01.02.2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд залишив постанову Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/209/16-а від 03.10.2016 року без змін. Відповідач виконав постанову Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/209/16-а від 03.10.2016 року за допомогою отриманого позивачем виконавчого листа, перерахував і сплатив йому пенсію і заборгованість 24.03.2017 року. Як зазначає сам позивач, саме при цьому перерахунку за рішенням суду зясувалося, що Довідка_94-95 не врахована відповідачем повністю. Таким чином 24.03.2017 року, відповідач хоча і виконав постанову суду по справі №522/209/16-а, але порушив права позивача стосовно Довідки_94-95.
Як вказує позивач, саме в цей момент часу - 24.03.2017 року його права стосовно Довідки_94-95 були порушені - вона не була врахована при перерахунку його пенсії за постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/209/16-а від 03.10.2016 року.
13.04.2017 року він звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання Довідки_94-95 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі. 13.09.2017 року 13.09.2017 року Приморським районним судом м. Одеси була прийнята постанова по справі №522/7044/17, якою в задоволенні позову було відмовлено. 19.12.2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 року скасував і прийняв нову постанову, в якій позов позивача стосовно Довідки_94-95 був задоволений частково. Довідка_94-95 була визнана чинною, відповідач був зобовязаний зробити перерахунок його пенсії з 13.10.2016 року і виплатити її. Відповідач рішення суду виконав - пенсія перерахована і виплачена. Проте, як зазначив позивач, його позовні вимоги про перерахунок і виплату пенсії з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року були залишені судом без розгляду, оскільки він не звертався до суду з заявою про подовження процесуального строку і не надав суду аргументи, які надає в цій заяві.
Разом з тим, зазначені позивачем у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду були визнані судом неповажними, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 13.04.2017 року звернувся до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просив: зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії з 18.07.2013 року та виплатити її, врахувавши довідку про заробітну плату № 29/4-13/3 від 24.04.2013 року Одеського судноремонтного заводу № 2.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі № 522/7044/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання вчинити певні дії за період з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року залишено без розгляду. В іншій частині ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_2 довідки про заробітну плату від 29.04.2013 року № 29/4-13/3 ВАТ «Одеський судноремонтний завод № 2». Зобовязано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 13.10.2016 року з урахуванням даних довідки про заробітну плату від 29.04.2013 року № 29/4-13/3 ВАТ «Одеський судноремонтний завод № 2». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Таким чином з викладеного вбачається, що ще станом на час звернення (13.04.2017 року) до Приморського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом позивачу було достеменно відомо про порушення своїх прав стосовно не здійснення перерахунку пенсії з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року та не виплатити її згідно довідки про заробітної плати № 29/4-13/3 від 24.04.2013 року Одеського судноремонтного заводу № 2, оскільки позивач із такими ж вимогами звернувся 13.04.2017 року до зазначеного суду.
Крім того, в заяві про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, позивач особисто зазначає наступне: «Саме в цей момент часу - 24.03.2017 року мої права стосовно Довідки_94-95 були порушені - вона не була врахована при перерахунку моєї пенсії за постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/209/16-а від 03.10.2016».
Однак, з даним позовом позивач звернувся до суду 21.03.2018 року, що є безумовною підставою для висновку про пропущення позивачем строку зварення до суду.
При цьому, як встановлено у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі № 522/7044/17, якою, зокрема, адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання вчинити певні дії за період з 18.07.2013 року по 12.10.2016 року залишено без розгляду, Управління порушило право позивача на перерахунок пенсії з 2013 року, з моменту звернення позивача із відповідною заявою, проте із цим позовом позивач звернувся лише 13.04.2017 року, тобто частково із пропуском, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду).
Також як зазначено у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі № 522/7044/17: «Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується той факт, що, отримуючи пенсію, він був обізнаний щодо виду пенсії та її розміру. Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б обєктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи ст. 100 КАС України (в редакції, яка діяла на момент вирішення спору) щодо визнання причин пропуску строку поважними чи поновлення цього строку на підставі ст. 123 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року)».
При цьому, зі змісту поданої позивачем заяви та заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду з даним позовом, судом не вбачалося будь-яких причин, які б обєктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись позивачу до суду із вищезазначеними вимогами.
Таким чином позивач не обґрунтував поважність причин пропуску строку звернення до суду з даними вимогами та не надав відповідних доказів.
Зі змісту п. 51 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, п. 570 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії, правової позиції викладеної Верховним Судом України у справі № 6-2469цс16 вбачається, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.
Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.
Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином позивачу необхідно було вказати інші підстави для поновлення строку (у разі їх наявності) та надати до суду належні докази звернення до суду з даною позовною заявою в межах строку, встановленого законом.
У звязку з чим в ухвалі суду від 29.03.2018 року позивачу було зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, зокрема, шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку та надання до суду належних доказів звернення до суду з даною позовною заявою в межах строку, встановленого законом.
На виконання ухвали суду позивачем 05.04.2018 року через канцелярію суду було подано заяву про усунення недоліків в позові, до якої було додано адміністративний позов з усуненням недоліків відповідно до ухвали суду від 26.03.2018 року.
Розглянувши зазначений позов, зокрема в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даними вимогами, суд дійшов висновку, що позивач зазначив ті ж підстави, які були вже розглянуті судом та визнані неповажними, будь-яких інших підстав для поновлення строку позивач не зазначив, належних доказів звернення до суду з даною позовною заявою в межах строку, встановленого законом суду не надав.
Відтак, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 123 КАС України, позов ОСОБА_1 слід повернути позивачу.
Керуючись ч. 2 ст. 123 КАС України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплатити її - повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов