Справа № 379/336/18
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/336/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Зінкіна В.І.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора роти № 3 батальйону № 2 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 по складанню постанови БР №775975 від 06.02.2018 року протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушенняБР №775975 від 06.02.2018 року, а провадження в справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2018 року близько 17 год. 55 хв. в місті Києві по бульвару Лесі Українки інспектором роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м.Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було зупинено його транспортний засіб Hyundai Accent, ДНЗ АІ 5067НА та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №775975 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.п. 15.4 ПДР, а саме здійснення зупинки другим рядом на проїзній частині та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до п.п. 15.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Працівником поліції його було зупинено та не наведено причини зупинки, а тільки перевірено посвідчення водія та свідоцтво реєстрації на авто. Після чого зазначено про неналежну зупинку та розпочато процедуру винесення постанови.

В той же час, з вказаною постановою він був не згодний та не підписав її, оскільки даного правопорушення не вчиняв, а інспектором не повідомлено його навіть про причини відповідної зупинки авто, яким він керував. Тобто інспектор керувався внутрішнім переконанням щодо зупинки його авто.

Вказана постанова БР №775975 від 06.02.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП надійшла рекомендованим листом на адресу його проживання 17.03.2018 року.

Отже, такі дії інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 - є прямим порушення його конституційного права, як громадянина України, яким затверджено презумпцію невинуватості особи (ніхто не може бути притягнутий до відповідальності не інакше як в спосіб та в межах Конституції та законів України).

Таким, чином він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вони не несли за собою протиправного характеру та не виражаються його бездіяльності, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Подав відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позивач не спростував той факт, що його права, передбачені ст. 268 КУпАП йому інспектором були розяснені. Доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП безпідставні, оскільки сам позивач не заявив жодного клопотання, в тому числі про необхідність виклику адвоката або фахівця в галузі права. Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. На підставі наведеного прохає відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що постановою серії БР №775975 від 06.02.2018 року, винесеною інспектором роти № 3 батальйону № 2 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2018 року близько 17 год. 55 хв. в місті Києві по бульвару Лесі Українки, керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, ДНЗ AI 5067НА, не виконав вимогу п.п. 15.4 ПДР, а саме здійснив зупинку другим рядом на проїзній частині та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. (а.с.7).

Згідно ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із цим, відповідачем та представником Департаменту патрульної поліції не було надано жодного доказу ні позивачу на його вимогу при прийнятті оскаржуваної постанови, ні суду щодо правомірності винесеної постанови серії БР №775975 від 06.02.2018 року.

Тобто, відповідач зобов'язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин /фактів/, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як зазначив позивач в адміністративному позові, що він під час винесення оскаржуваної постанови заперечував, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки інспектором не було надано жодних фото або відео доказів, які підтверджували факт порушення ПДР України, пояснення у нього не відбиралися, свідки, які б підтверджували факт порушення ПДР України також відсутні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Так, з оскаржуваної постанови серії БР № 775975 від 06 лютого 2018 року, винесеної інспектором роти № 3 батальйону № 2 полку № 1, УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 вбачається, що в графі «до постанови додаються» - додаткових доказів, зазначено не було, тобто на час винесення вказаної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у інспектора були відсутні будь-які докази фото/відео матеріали, пояснення свідків, та інші докази про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, які також не було надано до суду, лише письмовий відзив на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення його прав накладенні адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Частина четверта ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина четверта ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки інспектор та представник ДПП в судове засідання взагалі не зявились, в супереч вимогам ст. 72 КАС України, не надали доказів, на підтвердження правомірності винесеного рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на спростування тверджень позивача, а тому постанова серії БР № 775975 від 06 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 2 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серія БР №775975 від 06.02.2018 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного адміністративного суду Київської області на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України.

ГоловуючийОСОБА_4