Справа № 545/167/18
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/167/18
Провадження № 2-а/545/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

за участю секретаря Задорожна Ю.В.

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент патрульної поліції м. Полтава, про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В своєму позові, який уточнював позивач посилається на те, що 09.01.2018 р. інспектором роти №1 УПП в Полтавській області ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF 95 XF/VAN HOOL ЗВ 2017 номерний знак НОМЕР_1/ВІ7286ХО перевозив вантаж понад фактичну масу (40т.), а саме згідно ТТН №0817228 від 09.01.2018 (42,160 т) чим порушив п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132 КУпАП.

Позивач з даною постановою не погоджується так як не порушував п.22.5 ПДР України, і не скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Таким чином п.22.5 ПДР України, передбачає спеціальні правила перевезення для транспортних засобів фактична маса який перевищує 40 т для контейнеровозів понад 44 т.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 481973 на т/з реєстраційний номер НОМЕР_2, марки: VAN HOOL, модель: ЗВ 2017, тип: спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз-Е.

Тобто, позивач керував контейнеровозом, маса якого, згідно постанови становить 42,160 т., що не перевищує гранично допустиму масу для контейнеровозів (44т) визначену в п.22.5 ПДР України.

Диспозицією ст. 132-1 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Враховуючи, що позивач не порушував п.22.5 ПДР України то відсутній склад правопорушення передбачений ст. 132-1 КУпАП України, а відтак оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ПДР України рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у п. 22.5ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013№ 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п. З, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879(далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно- ваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Згідно пп. 2 п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією У кртрансбезпеки.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Прохав постанову інспектора роти №1 УПП в Полтавській області ОСОБА_2В серії БР № 640980 від 09 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-ІКУпАП - визнати протиправною та скасувати.

В судове засідання позивач не зявився, раніше направляв на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

В судове засідання відповідач не зявився надавши відзив на позов та заяву про розгляд справу у його відсутність.

В судове засідання представник третьої особи не зявився викликався належним чином.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач прохав відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом 1111 України від 18.11.2015 До 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 09.01.2018 о 22 год. 23 хв. у м. Полтава по вул. Половка, 103 керуючи автомобілем DAF 95 XF/VAN HOOL ЗВ 2017 номерний знак НОМЕР_1/ВІ7286ХО перевозив вантаж понад фактичну масу (40 т.), а саме згідно ТТН № 0817228 від 09.01.2018 (42, 160 т.), чим порушив п.п.. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094 (далі ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 22.5 ПДР: За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрут ах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 г (на встановлених Укравтодором і Державтоінсіїекцісю маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 1 1,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження па одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до товарно - транспортної накладної, наданої для перевірки позивач перевозив вантаж (насіння соняшнику) вагою 42.16 тони. Відповідно до витягу із бази даних ПАЇС ДДАЇ МВС України тин транспортного засобу - напівпричіп. Таким чином, максимальна вага, можлива для перевезення становить 40 т., фактично була перевищена на 2.16 гони.

Відповідальність за дане порушення передбачене ст. 132-1 КУпАП: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гри.).

Врахувавши вказані вище норми законодавства, інспектор патрульної поліції притягнув порушника до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132 КУпАП, відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Таким чином, пocтанову винесено згідно ст. 258, 280 КУпАП. ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують.

Жодних доказів своєї невинуватості позивачем не надано.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги на думку відповідача є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Суд дослідивши надані сторонами докази по справі , вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення .

Так судом встановлено, що ОСОБА_1, 09.01.2018 о 22 год. 23 хв. у м. Полтава по вул. Половка, 103, керуючи автомобілем DAF 95 XF/VAN HOOL ЗВ 2017 номерний знак НОМЕР_1/ВІ7286ХО перевозив вантаж понад фактичну масу (40 т.), а саме згідно ТТН № 0817228 від 09.01.2018 (42, 160 т.), чим порушив п.п.. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094 (далі ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дане порушення було виявлено інспектором роти №1 УПП в Полтавській області ОСОБА_2В про, що складено постанову серії БР № 640980 від 09 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати права і свободи людини.

Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю.

Суд вважає, що інспектор роти №1 УПП в Полтавській області ОСОБА_2, виносячи постанову всебічно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Також на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні постанови надав до суду аргументований відзив на позов.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними позовні вимоги , які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови серії БР № 640980 від 09 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладенння стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись ст. ст. 9, 241-247, 250 КАС України , ст..ст. 132, 247, 259-263 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити за безпідставністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент патрульної поліції м. Полтава, про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя: А.Г.Потетій