Справа № 804/2959/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року Справа № 804/2959/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень, -
13.05.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить:
3. Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 14.11.2016 р. № 1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства.
4. Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 13.12.2016 р. про зобов'язання привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту.
5. Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 27.01.2017 р. про зобов'язання привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту та приведення земельної ділянки у первісний стан.
7. Стягнути з державного бюджету на користь Позивача суму сплаченого ним судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведення позапланової перевірки Позивача й як наслідок складення акту від 14.11.2016 р. та винесення припису від 14.11.2016 р. є такими, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства. Підстави для проведення позапланової перевірки позивача не відповідають вимогам Закону. Позивачу не було вручено на початку проведення позапланової перевірки ані копії направлення на перевірку уповноважених осіб, ані копії посвідчення таких осіб. Встановлені порушення неможливо виявити без безпосереднього здійснення вимірювання на території об'єкту будівництва, дослідження технічної, проектної документації, порівняння її з вихідними даними, наданими позивачем проектній організації. З тексту акту від 14.11.2016 р. не вбачається даних щодо проведення таких дій Відповідачем, що ставить під сумнів взагалі фактичне проведення такої перевірки. Відтак позивач вважає припис від 14.11.2016 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, вказаними діями Відповідача порушено право позивача надати пояснень з приводу встановлених порушень, заперечень проти них. До того ж, позивач не мав інформації щодо скасування реєстрації декларації. Копій оскаржуваних рішення та наказу позивач не отримував. Враховуючи викладене, позивач вважає оскаржувані рішення та наказ протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судові засідання 27.06.2017, 11.07.2017, 03.08.2017, 07.12.2017, 22.02.2018, 13.03.2018 не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв, заперечень проти позовних вимог або відзиву на адміністративний позов на виконання ухвал суду від 15.05.2017, 12.02.2018 не надав.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
На підставі висновків акту перевірки від 14.11.2016 відповідачем винесено:
- припис №1 від 14.11.2016 року по зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства (далі - припис від 14.11.2016 року);
- постанову №1 від 02.12.2016 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-Нікополь», як проектну організацію на об'єкті (далі - постанова №1 від 02.12.2016 року).
На підставі наказу від 07.12.2016 р. № 10-Н, відповідачем було проведено позапланову перевірку позивача щодо виконання Припису № 1. За результатами проведеної перевірки складено акт від 13.12.2016 р. (далі - акт від 13.12.2016 р.), відповідно до якого встановлено виконання припису від 14.11.2016 р. Однак, відповідачем було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності від 13.12.2016 р. (далі - припис від 13.12.2016 р.). Вказаним приписом Позивача зобов'язано привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту.
На підставі наказу від 23.01.2017 р. № 22 відповідачем було проведено позапланову перевірку позивача щодо виконання припису від 13.12.2016 року. За результатами перевірки було складено акт від 27.01.2017 р. (далі - акт від 27.01.2017 року), в якому зазначено щодо невиконання позивачем припису від 13.12.2016 р. та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 27.01.2017 року (далі - припис від 27.01.2017 року) шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту та приведення земельної ділянки у первісний стан.
Правомірність та обґрунтованість рішення №1 від 14.11.2016 року, наказу №3 від 14.11.2016 року, приписів від 14.11.2016 року, 13.12.2016 року, 27.01.2017 року є предметом спору, що передано на вирішення суду.
Враховуючи, що підставою для винесення рішення №1 від 14.11.2016 року, наказу №3 від 14.11.2016 року, припису від 14.11.2016 року стали висновки акту перевірки від 14.11.2016 року, суд вважає за необхідне розглядати позовні вимоги про визнання протиправними та скасування цих рішень відповідача спільно.
Суд зазначає, що обставини правомірності висновків акту перевірки від 14.11.2016 року досліджено судом в адміністративній справі №804/1122/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Нікополь» (далі - ТОВ «Атлант-Нікополь») до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №1 від 02.12.2016 року про накладення штрафу на ТОВ «Атлант-Нікополь».
Судом під час розгляду справи установлено, що між ТОВ «Атлант-Нікополь» та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір № 21 на виконання робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації.
Вся проектна документація для ФОП ОСОБА_1 на будівництво магазину продовольчих товарів за адресою вул. Г. Чернобиля, 48/1 в м. Нікополь Дніпропетровської області була розроблена головним інженером проекту ОСОБА_2 (Кваліфікаційний сертифікат № 000226 серія АР відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури) у відповідності до вимог ДБН В.2.2-9-2009 (Громадські будинки та споруди).
Наказом ТОВ "Атлант-Нікополь" від 10.03.2016 р. № 15/1 ОСОБА_2 було призначено відповідальним за проведення авторського нагляду на об'єкті.
Відповідно до Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом № 45 від 16.05.2011 р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, головним інженером проекту є інженер, який має кваліфікаційний сертифікат та виконує роботу з інженерно-будівельного проектування, очолює та/або координує розроблення окремих розділів проектної документації.
Таким чином, розроблення проектної документації здійснювалось фахівцем, що має достатній досвід та відповідну кваліфікацію.
Так, в акті від 14.11.2016 року (та відповідно прийнятих на його підставі оскаржуваних рішеннях) відповідачем зазначено про порушення розробником проектної документації при розробленні проекту вихідних даних, проте не вказано в чому полягає таке порушення.
Разом із цим суд критично ставиться на твердження відповідача щодо порушення ТОВ "Атлант-Нікополь" вимог Містобудівних умов і обмежень на розробку проекту будівництва магазину продовольчих товарів, затверджених Рішенням № 845 від 25.09.2013р. Виконавчого комітету Нікопольської міської ради стосовно непогодження з відповідними експлуатаційними службами, що відображено також в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.11.2016 р, в зв'язку з чим порушено розташування об'єкту будівництва по відношенню до комунікаційних мереж.
Оскільки у відповідності до наданих копій документів, проектна документація була погоджена з експлуатаційними службами міста, що виключає наявність порушень вимог Містобудівних умов, будівельних норм та стандартів.
Проектна документація була розроблена та погоджена у відповідності до приписів Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 45 від 16.05.2011 р. та Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 11.05.2011 р. № 560.
Відповідно до п. 3.3., 3.4. Положення про авторський нагляд (ДБИ А.2.2. -4-2003), оформлений журнал передається замовником генеральному підряднику для зберігання до закінчення будівництва. Відповідальність за зберігання журналу і за своєчасне виконання вимог представників авторського нагляду несе призначений керівництвом представник підрядника. Другий примірник зберігається у генерального проектувальника. Журнал видається генеральним підрядником за вимогою спеціалістів, які здійснюють авторський нагляд.
А отже, відсутність журналу авторського нагляду безпосередньо на об'єкті будівництва не є порушенням вимог чинного законодавства.
Разом із цим, відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що при здійсненні перевірки фактично не були присутні ані підрядник ані проектувальна організація. Вимог щодо надання журналу авторського нагляду з боку Відповідача не надходило.
Зазначені обставини, встановлені судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року в адміністративні справі №804/1122/17, що набрало законної сили 06.06.2017 року (з урахуванням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 року), визнаються позивачем та не заперечуються відповідачем в адміністративній справі. Також судове рішення в адміністративній справі №804/1122/17 станом на день розгляду цієї справи в адміністративному порядку відповідачем не оскаржувалось.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії не виконав; заперечень проти адміністративного позову на виконання ухвали суду від 15.05.2017 та відзиву на адміністративний позов на виконання ухвали суду від 12.02.2018 не надав; у судові засідання 27.06.2017, 11.07.2017, 03.08.2017, 07.12.2017, 22.02.2018, 13.03.2018 не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв.
З огляду зазначене, а також протиправність висновків акту перевірки від 14.11.2016 року, що стали підставою для винесення відповідачем рішення №1 від 14.11.2016 року, наказу №3 від 14.11.2016 року, припису від 14.11.2016 року, такі рішення також слід визнати протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування припису від 13.12.2016 року, суд зазначає, що зазначений припис винесений за результатами позапланової перевірки виконання вимог припису від 14.11.2016 року на підставі акту перевірки від 13.12.2016 року. Так, відповідно до акту перевірки від 13.12.2016 року позаплановою перевіркою встановлено виконання позивачем припису від 14.11.2016 року. Разом з тим, встановлено, що об'єкт будівництва вважається самочинно збудованим, у зв'язку з чим винесено новий припис від 13.12.2016 року.
Суд вважає припис від 13.12.2016 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки предметом позапланової перевірки було виконання позивачем припису від 14.11.2016 року. Встановлення нових порушень з боку позивача перебувало поза межами предмету перевірки, а відтак винесення припису про усунення нових порушень - є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування припису від 27.01.2017 року, суд зазначає, що зазначений припис винесений за результатами позапланової перевірки виконання вимог припису від 13.12.2016 року на підставі акту перевірки від 13.12.2016 року.
З урахуванням встановлених судом обставин протиправності припису від 13.12.2016 року, слід визнати також протиправним припис від 27.01.2017 року.
Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог та доказів на підтвердження правомірності винесених рішень, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 1600 гривень (квитанція про сплату №0.0.752398300.1 від 24.04.2017), судові витрати позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 14.11.2016 р. № 1, виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства.
Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 13.12.2016 р., виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, про зобов'язання привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту.
Визнати протиправним та скасувати Припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради від 27.01.2017 р., виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, про зобов'язання привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту та приведення земельної ділянки у первісний стан.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Нікопольської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко