Справа № 809/365/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2018 р. справа № 809/365/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
22.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
У зазначений строк позивач недоліки усунув, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем відмовлено у призначенні і виплаті пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не подано документи які б підтверджували населені пункти в зоні відчуження, де працював позивач. Зазначив, що документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення Учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Тому просить визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду від 26.12.2017 року за №748 про відмову у призначенні позивачу пенсію по віку та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати вказану пенсію на підставі посвідчення, починаючи з 01.01.2018 року.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.03.2018 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що документи, які б підтверджували населений пункт чи об`єкт, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не подані до заяви про призначення пенсії, а тому правові підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутні.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.
18.12.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон).
Листом Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 02.01.2018 року за №09/03 повідомлено, що відповідно до рішення від 26.12.2017 року №784 позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки документи, які б підтверджували населені пункти в зоні відчуження, де працював заявник під час участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.
Таким чином, спірним є питання щодо підтвердження перебування позивача на роботах у зоні відчуження в період, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року за №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до загальних положень постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до абз. 6 пп. ґ п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Як вбачається із записів у військовому квитку НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 26.04.по 02.05.1986 року приймав участь в роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 8).
З викладеного вище, суд дійшов висновку, що військовий квиток позивача підтверджує його перебування в зоні відчуження та виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 26.04.1986 року по 02.05.1986 року.
Відповідно до частини 3 статті 65 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Також, за змістом ч. 2 ст. 14 Закону №796-ХІІ категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Отже, підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є ідентичними.
Таким чином документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 08 квітня 1994 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 підтверджує обставини, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Аналогічна позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року (справа К/800/9903/13).
Стосовно вимоги позивача про здійснення судового контролю за виконанням рішення відповідно до вимог статті 382 Кадексу адміністративного судочинства, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Разом із цим, суд зазначає, що зобов`язання подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.
Враховуючи, що в позовній заяві жодним чином не обгрунтовано необхідність та доцільність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 , а також зважаючи, що дотримання розумних строків виконання рішення в даній адміністративній справі не залежить безпосередньо від волі відповідача, а зумовлено низкою умов, зокрема й належним державним фінансуванням на момент набрання рішення чинності, суд дану вимогу вважає такою, що не підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги позивача про допущення рішення суду в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України, рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць - виконуються негайно.
Як випливає зі змісту зазначеної норми, умовою допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць є визначення конкретної суми, що підлягає сплаті.
Дана позиція суду підтверджується і висновками, викладеними у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", підпунктом 10.4 пункту 10 якої, зокрема, визначено, що у рішенні про стягнення з відповідача на користь позивача певної суми грошових коштів суд першої інстанції повинен зазначити дані, в тому числі, розмір грошових коштів, що підлягають стягненню.
Однак, відповідно до позовної заяви та письмових доказів, наявних у матеріалах справи, відсутній конкретний розрахунок суми пенсії, що підлягає виплаті позивачу, оскільки позивач спершу вимагає провести її нарахування, а тому в суду відсутня можливість визначити грошовий розмір пенсії, що підлягає стягненню за місяць.
Таким чином, дана вимога є необгрунтована та не підлягає задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 26.12.2017 року за №748 про відмову у призначенні пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (с. Пробійнівка, Верховинський р-н, Івано-Франківська обл., 78736, рнокпп відсутній, поспорт серії СС №664400).

Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (вул. Незалежності, буд. №26А, м. Косів, Івано-Франківська обл., 78600, ).

Суддя Главач І.А.