Справа № 815/7182/13-а
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7182/13-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Державної податкової служби, в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС від 26.04.2013 № в частині 13 201 712,58 грн. визначеного грошового зобов'язання з ПДВ, з яких 11 509 471,58 грн. - основний платіж, 1 692 241,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Щодо формування податкового кредиту по ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» вважаємо за необхідне звернути увагу на той факт, що Відповідач навіть не вказує тут відповідні реквізити таких податкових накла дних (а саме - номери і дати їх складання). Більш того, в пункті 3.2.2 Акту від11.04.2013 № 73/23-0/34674102/18 «Про результати планової виїзної перевірки Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» з питань дотрима ння вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 30.09.2012» (на підставі якого Відповідачем і були прийняті оскаржувані нами у цій справі податкові повідомлення-рішення; надалі - Акт перевірки від 11.04.2013; див. Додаток №4 до нашого позову) вищезгадані реквізити таких податкових накладних також не зазначені (див. абзаци 3, 4 на стор. 26 Акту перевірки від 11.04.2013р. Тобто, у даному випадку взагалі не зрозуміло на які саме документи посилається Відповідач, обґрунтовуючи свою позицію.

В той же час саме дата складання податкових накладних має тут суттєве значення. А Відповідач, який бездоказово стверджує, що товар було нібито отримано Позивачем у січні 2011 року, фактично вводить суд в оману.

Адже отримання товару (природного газу) Позивачем у даному випадку на справді відбулося у грудні 2010 року, коли ще діяли положення Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» у відповідній редакції.

Згідно п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР (який був чинним на дату поставки товару) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно п. 11.11 ст. 11 Закону № 168/97-ВР (чинного на дату поставки товару) тимчасово, до набрання чинності Податковим кодексом України, плат ники податку, які продають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), включаючи вартість його транспортування, надають послуги водопостачання, водовідведення, чи надають послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим платниками цього податку, а також житлово-екс плуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, товариствам співвласників житла, іншим подібним платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (послуг) у компенсацію їх вартості (далі - ЖЕКи), ви значають базу оподаткування операцій з поставки таких товарів (послуг) за касовим способом. За касовим способом визначається також база оподаткування операцій з поставки зазначених товарів (послуг) для ЖЕКів та бюджетних установ, що отримують ці товари (послуги), у разі якщо вони зареєстровані як платники податку. При зміні способу визначення бази оподаткування, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту (включаючи суми бюджет ного або експортного відшкодування), нараховані до початку застосування касового способу або після закінчення строку його застосування, не підля гають перерахунку у зв'язку зі зміною такого способу.

Для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» наступні договори: № 06/10-1062БО- 23/ТГО-340/10 від 14.10.2010 про закупівлю природного газу за державні ко шти, за умовами якого газ, що постачається використовується Позивачем ви ключно для виробництва теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання; № 06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/Ю від 14.10.2010 про закупівлю природного газу за державні кошти, за умовами якого газ, що постачається ви користовується Позивачем виключно для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання. На виконання умов вищезазначених договорів ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» постави ло, а КП «ТМО» отримало в грудні 2010 року природний газ, що підтверджує ться актами передачі-приймання природного газу від 31.12.2010 (за договором № 06/10-1062БО-23/ТГО-340/Ю від 14.10.2010 - 4 768,353 тис. м3 вартістю 14 104 444,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 350 740,81 грн., за договором № 06/10-1061ТЕ- 23/ТГО-339/Ю від 14.10.2010 - 40 536,103 тис. м3 вартістю 53 069 866,04 грн., в т.ч. ПДВ 8 844 977,67 грн.), актом від 31.12.2010 про фактичне споживання природного газу протягом грудня 2010 року у загальному обсязі 45 304,456 тис. м3 та актом про зняття показників приладів обліку від 31.12.2010 щодо подачі та прийняття 45 304,456 тис. м3 природного газу за грудень 2010 року.

Податкові накладні на поставлений природний газ № 18358 за договором №06/10-1062БО-23/ТГО-340/Ю від 14.10.2010 (на загальну суму 14 104 444,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 350 740,81 грн.) та № 18352 за договором № 06/10-1061ТЕ- 23/ТГО-339/Ю від 14.10.2010 (на загальну суму 53 069 866,04 грн., в т.ч. ПДВ 8 844 977,67 грн.) були виписані ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 31.12.2010, зареєстровані в реєстрі податкових накладних ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» у грудні 2010 року та направлені на адресу КП «ТМО» 27.01.2011 і отримані нами 03.02.2011 (про що свідчить вхідний штамп на податкових накладних, конверт з відміткою про відправлення та реєстрація в реєстрі податкових накладних КП «ТМО» за січень 2011 року).

Слід зазначити, що в січні 2011 року до податкового кредиту віднесена сума ПДВ по контрагенту ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» по двом податковим накладним від 31.12.2010: № 18358 на суму ПДВ 1 370 740,81 грн. та № 18352 на суму ПДВ 8 844 977,67 грн. (загалом на суму ПДВ 10 215 718,48 грн.). На момент віднесення сум ПДВ до податкового кредиту КП «ТМО» сплатило контрагенту за постачання природного газу за грудень 2010 року по договору № 06/Ю-1062БО-23/ТГО-340/10 від 14.10.2010 загальну суму 10700000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1 783 333,33 грн.), по договору № 06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/Ю від 14.10.2010 загальну суму 23 218 895,64 грн. (в т.ч. ПДВ 3 869 815,94 грн.). Всього сума сплаченого ПДВ складає 5 653 149,27 грн.

До складу податкового кредиту у декларації з ПДВ за січень 2011 року включені операції з придбання у грудні 2010 року природного газу від постачальника ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» ІПН 56 на зага льну суму 61 294 310,89 грн., у т.ч. ПДВ 10 215 718,48 грн.

У січні 2011 року в реєстр податкових накладних КП «ТМО» було включе но податкові накладні ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» № 18352 від 31.12.2010 на суму 53 069 866,04 грн. (в т.ч. ПДВ 8 844 977,67 грн.) та № 18358 від 31.12.2010 на суму 8 224 444,85 грн. (в т.ч. ПДВ 1 370 740,81 грн.). Тобто загальна сума ПДВ, включена в Додаток № 5 до податкової декларації податку на додану вартість по двом означеним податковим накладним дорівнює 10 215 718,48 грн.

У грудні 2010 року КП «ТМО» було сплачено вартість спожитого при родного газу на загальну суму 33 918 895,64 грн. (у т.ч. ПДВ 5 653 149,27 грн.).

Різниця між сумою ПДВ, включеною в Додаток № 5 до податкової деклара ції податку на додану вартість у січні 2011 року та ПДВ з фактично оплаченої вартості спожитого природного газу у грудні 2010 року становить: 10 215 718,48 - 5 653 149,27 = 4 652 569,21 грн., що також підтверджується і Висновком су дово-економічної експертизи за матеріалами цієї адміністративної справи (абз. 4 стор. 58 висновку експерта).

До речі, на тій же стор. 58 Висновку судово-економічної експертизи за матеріалами цієї адміністративної справи (абз. 6) експерт також зазначає, що згідно з вищезгаданим п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР (чинного на дату поставки товару) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, у грудні 2010 року Позивачем податкові зобов'язання ви значались за касовим способом згідно п. 11.11 ст. 11 Закону № 168/97-ВР за операціями постачання теплової енергії бюджетним установам та населенню, в інших випадках податкові зобов'язання формувались у загальному порядку за правилом «першої події», а податковий кредит у повному обсязі визначався за правилом «першої події», що відповідає законодавчо встановленому порядку формування податкового кредиту (чинному на той момент).

З викладеного вбачається, що податковий кредит по операції з придбання у ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» природного газу, яка була здійснена у грудні 2010 року, не підпадає під правила формування податкового кредиту за вимогами п. 187.10 ст. 187 ПК України, оскільки податкові зобов'язання по операції з постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, в межах здійснення якої був використаний цей природний газ протягом грудня 2010 року, були визначені ще за вимогами Закону України від 03.04.1997 № 168/97- ВР «Про податок на додану вартість».

В даному випадку придбання КП «ТМО» у ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» природного газу є окремою господарською операцією, під час якої одночасно формуються податкові зобов'язання у постачальника та податковий кредит у позивача на підставі норм Закону № 168/97-ВР у зага льному порядку за правилом «першої події».

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що податкові накладні, які засвід чують факт придбання платником податку товару (природного газу), виписані в грудні 2010 року (з додержанням вимог чинного на той час законодавства), але отримані підприємством в лютому 2011 року, Позивач правомірно включив до складу податкового кредиту ПДВ по таким податковим накладним у січні 2011 року за фактом отримання податкових накладних у відповідності з вимогами пп. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Згідно з пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України основні засади податкового законодавства України ґрунтуються, зокрема, за принципом стабільності, який передбачає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не мо жуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Крім того, податкове законодавство України ґрунтується, між іншим, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платни ків податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України).

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та при пускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рі шення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Щодо неправомірного (на думку Відповідача) відображення у складі податкового кредиту сум податкового кредиту, сформованих по постачальниках товарів (робіт, послуг) за рахунок нібито невірного відображення в реєстрах отриманих податкових накладних та в Додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»

Кожна податкова накладна, яка надійшла на підприємство від контрагента реєструється в реєстрі податкових накладних підприємства у відповідному міся ці отримання за датою її виписки. Крім того, пунктом11 підрозділу 2 розділу XX ПК України було введено реєстрацію податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накла дних, яку запроваджено для платників цього податку, у яких сума податку на до дану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - зі квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - зі липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - зі січня 2012 року.

При цьому, в Додаток № 5 до податкової декларації «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» виводя ться суми декількох податкових накладних за податковими зобов'язаннями та податковим кредитом по індивідуальним податковим номерам підприємств - контрагентів за місяць, в розрізі дати виписки податкових накладних іншого місяця.

Кінцева сума Додатку № 5 по податковим зобов'язанням відображається в рядку № 1 податкової декларації, а кінцева сума по податковому кредиту від ображається в рядку № 10 декларації. Різниця сум між рядками 1 та 10 податкової декларації відображається в рядку 18 (суми перерахування в бюджет податкового зобов'язання) чи в рядку 19 (суми поверненого з бюджету податкового кредиту).

Таким чином, в електронному Єдиному реєстрі податкових накладних від ображається загальна сума податкових накладних по одному контрагенту, ви ходячи з чого звірити кожну податкову накладну можливо лише шляхом проведення зустрічних перевірок.

В абзаці 2 на стор. 44 вищезгаданого Актуперевірки від 11.04.2013 Від повідачем було зазначено, що результати опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контр агентів, наведено в Додатку № 2 ПДВ до першого примірника акту перевірки.

Надалі, в абзаці 3 Відповідачем було зазначено - направлені запити на проведення перевірок з питань правових відносин з платником податків на під твердження задекларованих ним показників, проведених за період, що перевіря вся, наведено в Додатку № 4 ПДВ до акту перевірки.

Однак ані вказаний Додаток № 2 ПДВ, ані Додаток № 4 ПДВ не були на дані Позивачу, з огляду на що неможливо встановити ані коло контрагентів позивача, в яких були проведені означені зустрічні перевірки, ані результати таких перевірок та факти порушень, які призвели б до заниження або завищення сплати податку на додану вартість.

В той же час, на момент проведення вказаних зустрічних перевірок був чинним наказ ДПА України від 11.09.2008 №584 «Про затвердження зразків форм актів перевірок та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення» (у від повідній редакції). Даним наказом на той час було, зокрема, затверджено:

- зразок форми Акту (довідки) про результати планової/позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства (додаток 1 до наказу);

- зразок відомостей про результати опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податково го кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість платника податку та його контрагентів (додаток 6 до зразка вищезгаданої форми Акту про результати планової/позапланової виїзної перевірки).

Слід зазначити, що у КП «ТМО» наявний екземпляр Додатку № 6 ПДВ з відомостями про «Результати опрацювання відхилень, встановлених Си стемою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», за період з 01.01.2011р. по 30.09.2012р.».

У поясненнях по кожному з контрагентів вказаного Додатку № 6 ПДВ самим же Відповідачем фактично визначено, що порушення з боку Позива ча відсутні, оскільки наші податкові зобов'язання або були підтверджені відповідними податковими накладними, або ж розбіжності, виявлені в ході зустрічних перевірок, усунуто.

Тобто, вищезгадані позапланові зустрічні перевірки наших контрагентів Відповідачем було проведено та їх результати зведено в означений Додаток № 6 ПДВ. Але самих актів (довідок) про результати позапланових виїзних перевірок наших контрагентів у Позивача, на жаль, не має.

Це підтверджується наданим суду Одеським науково-дослідним ін ститутом судових експертиз Висновком експерта № 5060/5061 від 31.07.2017 судово-економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи № 815/7182/13-а, на сторінці 3 якого експерт фактично вказує на неповноту на даних йому даних, зокрема - на відсутність актів зустрічних перевірок КП «ТМО» з рядом контрагентів.

Тобто, експерту не було надано акти зустрічних перевірок розрахунків платника податків з його контрагентами. Право проведення таких зустрічних перевірок та складання відповідних актів за їх наслідками мала лише податкова інспекція, і саме вона повинна була надати суду означені матеріали. Виходячи з висновків експертизи, такі акти експерту надано не було. Тобто - не всі необхі дні документи були обстежені експертом з огляду на їх ненадання Відповідачем, а експертиза проводилася без деяких документів, запитуваних експертом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача правову позицію обґрунтовує наступним.

Щодо формування податкового кредиту по ДК «Нафтогаз України»

Підприємством включено до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладним не за датою списання грошових коштів з банківського рахунка, а за датою наймання товару, а саме, у січні 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4652739 грн., Що призвело до порушення КП «ТМО» п.п.14.1.266 п. 14.1 ст. 14, п.187.10ст.187 Податкового кодексу України.

Згідно даних банківських виписок, бухгалтерських рахунків (639 газ, 638 енергоносії) та реєстрів отриманих податкових накладних суми списання грошових коштів з банківського рахунка по постачальнику Національна акціонерна компанія ДК "Нафтогаз України" (ІПН 56), не відповідають даним реєстрів податкового кредиту.

14 жовтня 2010 року для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» (покупець) уклало з ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (постачальник): договір № 06/10-1062БО-23/ТГО-340/10 про закупівлю природного газу за державні кошти, за умовами якого газ, що постачається використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання; договір № 06/10-1061ТЕ- 23/ТГО-339/Ю від 14.10.2010р. про закупівлю природного газу за державні кошти, згідно якого газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання. На виконання умов вищезазначених договорів ДК «Газ України» виписані позивачу податкові накладні, які отримані КП «ТМО» 03.02.2011 року та включені до реєстру отриманих податкових накладних у січні 2011 року за порядковими номерами № 109, № 110.

Сума ПДВ у загальному розмірі 10215718,48 грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту у січні 2011 року по контрагенту - постачальнику ДК «Газ України» за порядковим номером 41, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2011 року та додатком 5 до неї.

При цьому, на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, КП «ТМО» сплатило за постачання природного газу за грудень 2010 року суму ПДВ - 5653149,27 грн.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, і відповідно до п.187.10ст.187 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час формування позивачем податкового кредиту) у разі якщо платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, іншим подібним платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості (далі - ЖЕКи), датою виникнення податкових зобов'язань є дата зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, а датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг.

Слід зазначити, що норма з таким самим змістом, однак стосовно визначення податкових зобов'язань, була закріплена у п. 11.11 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон) і позивач не заперечує проти того, що податкові зобов'язання визначались у відповідності до цієї норми Закону, а саме за касовим методом.

У своїх поясненнях КП «ТМО» вказує, що «поставка зазначених у цьому пункті товарів (послуг) іншим категоріям споживачів... здійснюється у загальному порядку за правилом «першої події».

Однак, на вимогу суду надати документи, які б відображали, яким саме «категоріям споживачів» позивачем надавались послуги - підтверджуючих документів надано не було, так як і не було надано під час первинного розгляду справи до суду копій банківських виписок або платіжних доручень про сплату коштів контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» за поставлений газ, із посиланням на те, що такі документи на підприємстві позивача відсутні, оскільки згідно акту №11 від 10.02.2014 року банківські виписки та платіжні доручення за 2010 рік знищені.

Треба зазначити, що зазначене є порушенням п.44.4 ст.44 ПК України, оскільки «документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті».

Крім того, відповідно до укладених договорів позивач надавав послуги установам та організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів та населенню та релігійним організаціям, що не суперечить категоріям наведеним у п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України. Отож виникає питання стосовно яких категорій споживачів, з якими позивачем були укладені вищезазначені договори, в законодавстві існує прогалина та позивач правомірно застосував правило «першої події».

Так, позиція СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС ґрунтується на тому, що згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

При цьому, п.14.1.266 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час формування позивачем податкового кредиту) визначено, що касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Крім того, п.п.7.3.5. п.7.3 ст.7 встановлено, що «датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом». Таким чином, і датою виникнення права на податковий кредит при закупівлі товарів (послуг) за державні кошти є дата списання коштів з банківського рахунку платника податку.

З огляду на вказані положення законодавства, вважаємо посилання позивача на п.п.7.5.1. п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» необгрунтованим, оскільки з 01.01.2011 року позивач застосовує касовий метод для цілей оподаткування, за яким датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг.

Таким чином, в даному випадку, оскільки за податковими накладними від 31.12.2010 року позивач формував податковий кредит вже у січні 2011 року, то на позивача поширювались положення п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України, а отже, позивач до податкового кредиту у січні 2011 року міг віднести лише суми ПДВ, які фактично сплачені його контрагенту включно за січень 2011 року, а тому вважаємо висновок судово - економічної експертизи в цій частині хибним та таким. Що не відповідає дійсності.

Щодо неправомірного відображення у складі податкового кредиту сум податкового кредиту сформованих по постачальниках товарів (робіт, послуг), за рахунок невірного відображення в реєстрах отриманих податкових накладних та в додатку №5 «Розшифровки податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено порушення податкового законодавства по слідуючи підприємствам.

КП «Міжнародний Аеропорт Одеса» травень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 7 707грн., у т.ч.:

- податкова накладна №289 від 28.04.11, виписана КП «Міжнародний Аеропорт Одеса» на суму ПДВ 7 707,04 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в і ч: складі податкового кредиту Декларації з ПДВ та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за травень 2011р. за порядковим номером 142;

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за травень 2011 року (вх.№ від 20.06.11) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту травня 2011 року ПДВ у загальний сумі 7 707,04 грн. по КП «Міжнародний Аеропорт Одеса». Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок підприємством збільшено податковий кредит червня 2011 року на суму 7 707,04 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

А отже, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 05.11.2012 року підприємство зменшено податковий кредит травня 2011р. на вказану суму, однак зовсім по іншому періоду, по якому кредит взагалі не формувався, та уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок підприємством збільшено податковий кредит червня 2011 року на загальну суму 7707,04 грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду (травень 2011 року).

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності на загальну суму ПДВ 7 707,04 грн.

Посилання позивача на те, що технічна помилка при заповненні додатку 5 не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки з бюджетом є хибне, оскільки допущені та виправлені позивачем помилки, а саме - зазначення невірного періоду виписки податкових накладних, відносяться до таких помилок, які призводять до змін у податковому обліку та впливають на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно дати виписки податкової накладної призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність дати виписки ПН фактично не підтверджуються такими податковими накладними.

Таким чином, зазначення інших періодів виписки податкової накладної не дає змоги встановити зв'язок з податковою накладною № 289 від 28.04.2011р., виданою КП «Міжнародний аеропорт Одеса».

ПАТ "Одеська ТЕЦ липень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 1 061 700 грн., у т.ч.: - податкова накладна №16 від 30.04.11, виписана ПАТ "Одеська ТЕЦ (код ЄДРПОУ 5471158) на суму ПДВ 945 928,14 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень 2011р. за порядковим номером 274.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за липень 2011 року (вх. № від 18.08.2011р.) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту липня 2011 року ПДВ у сумі 945 928,14 грн. по ПАТ "Одеська ТЕЦ.

У зв'язку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту липня 2011 року без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок КП «ТМО» зменшило податковий кредит липня 2011 року на суму ПДВ - 945928,14 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 1 (який не є ЛІН ПАТ «Одеська ТЕЦ»), період виписки ПН - 04.2011 року та збільшено податковий кредит листопада 2011 року на суму 945 928,14 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду. Таким чином підприємством зменшено податковий кредит липня 2011 року на цю ж суму, однак по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався.

ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесобленерго"

- податкова накладна №174 від 31.07.11, виписана ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесобленерго" () на суму ПДВ 109 372,86 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень 2011р. за порядковим номером 281.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією, з ПДВ за липень 2011 року (вх.№ від 18.08.11) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту липня 2011 року ПДВ у сумі 109 372,86 грн. по ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесобленерго".

У зв'язку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту липня 2011 року без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок КП «ТМО» зменшило податковий кредит липня 2011 року на загальну суму ПДВ 112509,05 грн., до складу якої увійшла сума ПДВ - 109372,86 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 1 (який не є ІПН ВАТ «ЕК «Одесаобленерго»), період виписки ПН - 07.2011 року.

А отже, підприємством збільшено податковий кредит вересня 2011 року на суму 109 372,86 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 109 372,86 грн.

Висновок експертизи також встановлює, шо висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено на суму ПДВ 109372, 86 грн.

ТзОВ «Комфорт»

- податкова накладна №28 від 20.06.11, виписана ТзОВ «Комфорт» () на суму ПДВ 2 604,33 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ, та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень 2011р. за порядковим номером 248.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за липень 2011 року (вх. № від 18.08.2011) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту липня 2011 року ПДВ у загальний сумі 2 604,33 грн. по ТзОВ «Комфорт»).

Уточнюючим розрахунком від 05.11.2012 р. № підприємством зменшено податковий кредит липня 2011р. на суму 2604,33 грн., однак по іншому контрагенту, по якому кредит у липні 2011 року взагалі не формувався, у зв'язку із чим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод. №5 від 05.11.2012р. вх. №) підприємством фактично збільшено податковий кредит вересня 2011 року на суму 2604,33 грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 2 604,33 грн.

В висновку експертизи зазначено, що висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено на суму ПДВ 2604.33 грн.

ТзОВ "Будапешт-Юг"

жовтень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 45 994 грн., у т.ч.:

- податкова накладна №4 від 30.09.11, виписана ТзОВ "Будапешт-Юг" () на суму ГІДВ 45 994,00 грн.

Дана податкова накладна відображена у додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за жовтень 2011р. за порядковим номером 108.

Згідно з поданою до СДГЇЇ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2011 року (вх.№1 від 20.11.11) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту жовтня 2011 року ПДВ у сумі 45 994,00 грн. по ТзОВ "Будапешт-Юг" () Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 05.11.12) підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011 року на суму 45 994,00 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну (уму ПДВ 45 994,00 грн.

Також, висновки експертизи зазначає, що висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено на сумуПДВ 91988 грн.

ТзОВ "Перша транспортна компанія "

- податкова накладна, виписана ТзОВ "Перша транспортна компанія " () на загальну суму ПДВ 560 грн.

Дана податкова накладна відображена у додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за грудень 2011р.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011 року (дод.5 вх.№ від 20.01.12) КП«ТМО» включено до складу податкового кредиту грудня 2011 року ПДВ у сумі 560 грн. по ТзОВ "Перша транспортна компанія". Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.11.12) підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011 року на суму 560 грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 560 грн.

КП «Одескомунтранс»

- податкова накладна №6436 від 28.12.11, виписана КП «Одескомунтранс» () на суму ПДВ 1337,53 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ, та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за грудень 2011р. за порядковим номером 143.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011 року (вх.№ від 20.01.12) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту грудня 2011року ПДВ у сумі 1337,53 грн.

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.11.12) підприємством збільшено податковий кредит січня 2012 року на суму ПДВ 1337,53 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розріз контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваними контрагентами на загальну суму ПДВ 1 337,53 грн.

Також, висновком експертизи встановлено, що висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено на суму ПДВ 1337, 53 грн.

ТзОВ«Інфокс»

січень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 436 348,98 грн., у т.ч.:

- податкова накладна №16/0008 від 26.01.12, виписана ТзОВ «Інфокс» () на суму ПДВ 436 348,98 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ, та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2012р. за порядковим номером 113.

Згідно з поданою до СДП1 по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за січень 2012 року (вх.№ від 20.02.12) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту січня 2012 року ПДВ у сумі 436 348,98 грн. по ТзОВ«Інфокс».

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 15.11.12) підприємством збільшено податковий кредит березня 2012 року на суму 436 348,98 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваними контрагентами на загальну суму ПДВ 436 348,98 грн.

В висновку експертизи зазначено, що висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено на суму ПДВ 436348, 98 грн.

ПАТ«Одеська ТЕЦ»

- податкова накладна №49 від 31.01.12, виписана ПАТ «Одеська ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 5471158) на суму ПДВ 2 815156,31 грн.

Дана податкова накладна відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ, та додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2012р. за порядковим номером 104.

Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за січень 2012 року (вх.№ від 20.02.12) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту січня 2012 року ПДВ у сумі 2 815 156,31грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ».

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод. №5 вх.№ від 25.12.12) підприємством збільшено податковий кредит червня 2012 року на суму 2 815 156,31 грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваними контрагентами на загальну суму ПДВ 2 815 156,31 грн.

Наголошуємо що на сторінці 36 висновку експертизи зазначено, висновки акту перевірки щодо необгрунтовано сформованого КП «ТМО» податкового кредиту по вищезазначеному постачальнику документально підтверджено, однак наводить суму ПДВ 1337, 53 грн., яка не зрозуміло в чого взялась, адже сума зовсім інша.

ВАТ «Укртелеком»

- податкова накладна №3689/510 від 31.03.11, виписана ВАТ «Укртелеком» () на суму ПДВ 1 736,22 грн.;

- податкова накладна №9095/510 від 31.03.11, виписана ВАТ «Укртелеком» () на суму ПДВ 6,16 грн.

Згідно з поданою до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУМ у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за березень 2011 року (вх.№ від 20.04.2011) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту березня 2011 року ПДВ у загальний сумі 1 742,38 грн. по ПАТ «Укртелеком» .

В уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. № від 05.11.2012 року) замість вірного індивідуального податкового номеру контрагента - постачальника по податковим накладним №№ 3689/510; 9095/510 на суму 1742,38 грн., а саме, ВАТ «Укртелеком» (ІПН - 56), позивачем було зменшено податковий кредит у розмірі 1742,38 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 65, а отже, підприємством був зменшений податковий кредит березня 2011 року на ту ж саму суму ПДВ, однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався, у зв'язку із чим сума кредиту не була зменшена.

Крім того, за результатом опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існує розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 1 742,38 грн.

Контролюючий орган зазначає, що твердження позивача стосовно того, що технічна помилка при заповненні додатку 5, не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом є хибне, що в повній мірі підтверджується рішеннями судів при первинному розгляді позову.

Наголошуємо, що допущені та виправлені позивачем помилки, а саме - індивідуальні податкові номери контрагентів, відносяться до таких помилок, які призводять до змін у податковому обліку та впливають на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно контрагентів платника податку призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність індивідуальних податкових номерів фактично не підтверджуються податковими накладними.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В силу частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2015, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 частково задоволено позовні вимоги Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 квітня 2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 286977 грн., з яких 274417 грн. - за основним платежем та 12560 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки вважає, що вони були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В свою чергу, податковим органом не оскаржувались судові рішення попередніх інстанцій в частині, в якій позовні вимоги задоволено, а тому в цій частині вони не переглядались.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги позивача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

«Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено виїзну планову перевірку КП "Теплопостачання міста Одеси" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 30.09.2012 року, за результатами якої складено акт від 11.04.2013 року № 73/23-0/34674102/18, яким встановлено порушення позивачем п.п. 14.1.266 п.14.1 ст.14, п. 46.1 ст. 46, п.187.10 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 п.201.10, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого КП "Теплопостачання міста Одеси" занижено податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 11575512,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.04.2013 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 13267753,00 грн.

З акту перевірки суть порушення вбачається в тому, що по-перше, в порушення п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України, підприємством КП "Теплопостачання міста Одеси" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним не за датою списання грошових коштів з банківського рахунка, а за датою отримання товару, а саме, у січні 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4562569 грн.

По-друге, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за перевіряємий період встановлено, що позивачем: 1) у лютому 2011 року неправомірно сформований податковий кредит по ПП "Агропостач" по податковій накладній №512 від 22.02.2011 року на загальну суму ПДВ 453,00 грн.; 2) у березні 2011 року неправомірно сформований податковий кредит: по Лукойл Енергія і Газ Україна за податковою накладною №11 від 31.01.2011 року на суму ПДВ 65823,68 грн. та за податковою накладною №13 від 28.02.2011 року на суму ПДВ 64597,50 грн.; по ВАТ ВО "Холодмаш" за податковими накладними №7 від 30.01.2011 року на суму ПДВ 295,84 грн. та №8 від 30.01.2011 року на суму ПДВ 324,84 грн.; по ПАТ "Укртелеком" за податковими накладними № 3689/510 від 31.03.2011 року на суму ПДВ 1736,22 грн. та №9095/510 від 31.03.2011 року на суму ПДВ 6,16 грн.; по КП "Міські дороги" за податковими накладними №80 від 25.03.2011 року на суму ПДВ 1087,12 грн., №86 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 651,44 грн., №93 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 2401,99 грн., №94 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 2546,07 грн., №71 від 24.03.2011 року на суму ПДВ 3678,95 грн.; 3) у травні 2011 року неправомірно сформований податковий кредит по КП "Міжнародний Аеропорт Одеса" на загальну суму ПДВ у розмірі 7707 грн.; 4) у червні 2011 року неправомірно сформований податковий кредит по ТОВ "Герц" по податковій накладній №10 від 30.06.2011 року на загальну суму ПДВ 2520,93 грн.; 5) у липні 2011 року неправомірно сформований податковий кредит: по ПАТ "Одеська ТЕЦ" по податковій накладній №16 від 30.04.2011 року на загальну суму ПДВ 1061700 грн.; по ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" по податковій накладній №174 від 31.07.2011 року на суму ПДВ 109372,86 грн.; по ДП "Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" по податковій накладній №215 від 05.07.2011 року на суму ПДВ 3391,12 грн.; по ТОВ "Комфорт" по податковій накладній №28 від 20.06.2011 року на суму ПДВ 2604,33 грн.; 6) у вересні 2011 року неправомірно сформований кредит по ЖКС "Пересипський" по податковій накладній № 49 від 30.09.2011 року на загальну суму ПДВ 1964,21 грн.; 7) у жовтні 2011 року неправомірно сформований кредит по ТОВ "Будапешт Юг" по податковій накладній №4 від 30.09.2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 45994 грн.; 8) у листопаді 2011 року неправомірно сформований податковий кредит по ТОВ "Будапешт-Юг" за податковою накладною № 3 від 30.11.2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 45994 грн. та по ТОВ "Перша транспортна компанія" на суму ПДВ 8302,68 грн.; 9) у грудні 2011 року неправомірно сформований податковий кредит на загальну суму ПДВ у розмірі 67938 грн.; 10) у січні 2012 року неправомірно сформований податковий кредит на загальну суму ПДВ 3272574 грн., а саме, по ТОВ "Інфокс" на суму ПДВ у розмірі 436348,98 грн., по ПАТ "Одеська ТЕЦ" згідно податкової накладної №49 від 31.01.2012 року на суму ПДВ у розмірі 2815156,31 грн., по ТОВ "Золотий Екватор" згідно податкової накладної №4958/0013 від 31.12.2012 року на суму ПДВ 21068,97 грн.; 11) у лютому 2012 року неправомірно сформований кредит на загальну суму ПДВ у розмірі 2055114 грн., а саме, по ПАТ "Одесагаз" за податковою накладною №5/15 від 03.02.2012 року на суму ПДВ у розмірі 2150,75 грн., по ТОВ "Адамас-Трейд" за податковою накладною №2 від 07.02.2012 року на суму ПДВ 653,13 грн.; по ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" за податковими накладними № 272 від 31.12.2011 року на суму ПДВ 2027724 грн. та №273 від 31.12.2011 року на суму ПДВ 24586,15 грн.; 12) у березні 2012 року неправомірно сформований податковий кредит по ТОВ "Золота Чайка" по податковій накладній № 55 від 31.03.2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 664 грн.

Підставою для визначення порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України слугувало те, що уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, підприємством збільшено податковий кредит відповідних періодів по податковим накладним, які вже включені до податкових декларацій цих відповідних періодів.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог стосовно порушення позивачем п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України, у зв'язку із тим, що підприємством включено до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладним не за датою списання грошових коштів з банківського рахунка, а за датою отримання товару, а саме, у січні 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4562569 грн., суди, виходили з того, що згідно даних банківських виписок, бухгалтерських рахунків (639 газ, 638 енергоносії) та реєстрів отриманих податкових накладних, суми списання грошових коштів з банківського рахунка по постачальнику Національна акціонерна компанія ДК "Нафтогаз України", не відповідають даним реєстрів податкового кредиту, та зазначена сума (4562569 грн.) станом на 31.01.2011 р. залишилась не сплаченою, що не дає права на віднесення її до податкового кредиту.

В іншій частині щодо неправильного формування позивачем податкового кредиту, суди виходили з того, що позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаним товарам, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями у сумі ПДВ 6729503 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду попередніх інстанцій є передчасними, які зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судами не встановлено всіх обставин по справі в повному обсязі з огляду на наступне.

Щодо правильності формування позивачем податкового кредиту з контрагентом Національна акціонерна компанія ДК "Нафтогаз України" суди встановили, що КП "ТМО" (покупець) уклало з ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (постачальник) договір від 14 жовтня 2010 року № 06/10-1062БО-23/ТГО-340/10 про закупівлю природного газу за державні кошти, згідно якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання. Також аналогічний договір було укладено 14 жовтня 2010 року № 06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/10 між КП "ТМО" (покупець) з ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (постачальник) про закупівлю природного газу за державні кошти, згідно якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Фактичне виконання договорів відповідачем не оспорюються і підтверджується актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010 року, актом про фактичне споживання природного газу від 31.12.2010 року, актом про зняття показників приладів обліку від 31.12.2010 року, актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010 року, а також податковими накладними: №18358 від 31.12.2010 року на загальну суму 14104444,85 грн., в тому числі ПДВ - 2350740,81 грн. (за договором №06/10-1062БО-23/ТГО-340/10) та №18352 від 31.12.2010 року на загальну суму 53069866,04 грн., в тому числі ПДВ - 8844977,67 грн.

Судами також встановлено, що зазначені податкові накладні отримані позивачем від його контрагента 03.02.2011 року та включені до реєстру отриманих податкових накладних у січні 2011 року за порядковими номерами №109, №110. При цьому, як вбачається з даного реєстру, по податковій накладній №18358 від 31.12.2010 року на загальну суму 14104444,85 грн., в тому числі ПДВ - 2350740,81 грн., позивачем включено лише загальну суму 8224444,85 грн., в тому числі ПДВ - 1370740,81 грн. Сума ПДВ у загальному розмірі 10215718,48 грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту у січні 2011 року по контрагенту-постачальнику ДК "Газ України" (ІПН 56) за порядковим номером 41, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2011 року (вх.№ від 21.02.2011р.) та додатком 5 до неї (вх. № від 21.02.2011р.).

Тобто, між сторонами виник спір щодо правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту по контрагенту-постачальнику ДК "Газ України" у січні 2011 року різниці фактично не сплаченої суми ПДВ у розмірі 4652739 грн., оскільки придбання газу здійснювалось в грудні 2010 року, під час дії Закону України "Про податок на додану вартість" № 168 (чинного до 31.12.2010 р.), а формування податкового кредиту - в січні 2011 року після набрання з 01.01.2011 року чинності Податковим кодексом України.

Суди, відмовляючи в задоволені позовних вимог в цій частині, погодились з доводами податкового органу, що формування податкового кредиту в січні 2011 р. є помилковим, оскільки датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів відповідно до п.п.187.10 ПК України за касовим методом.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до приписів підпункту "а" пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час формування позивачем податкового кредиту) у разі якщо платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, іншим подібним платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості (далі - ЖЕКи), датою виникнення податкових зобов'язань є дата зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, а датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг.

Тобто, поставка зазначених у цьому пункті товарів (послуг) іншим категоріям споживачів чи поставка інших товарів (послуг) категоріям споживачів, визначеним у цьому пункті, здійснюються у загальному порядку (за правилом першої події).

Законодавче визначення поняття "касовий метод" наведено у підпункті 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, згідно з яким касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V Кодексу - це метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунка (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Таким чином, якщо платник податку здійснює операції, перелічені у пункті 187.10 статті 187 Кодексу, то за касовим методом таким платником визначаються і податкові зобов'язання, і податковий кредит за операціями з придбання товарів (послуг), перелічених у цьому пункті, використаних у межах здійснення таких операцій, оподаткованих за касовим методом.

Аналогічне роз'яснення наведено в листі ДПА України від 04.03.2011 р. N 4545/6/16-1515-26 та № 6310/7/16-1517-26, від 25.10.2011 р. N 4261/6/15-3415-04, листа Міністерства доходів і зборів України від 27.08.2013 р. N 9618/6/99-99-19-04-02-15.

Таким чином, при перевірці правильності формування позивачем податкового кредиту в січні 2011 р. податкова інспекція та суди зобов'язані були перевірити не лише дату списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг, а взагалі з'ясувати осіб - придбавачів товару та послуг, які надавались позивачем. Визначальним в даному випадку є питання застосування касового методу (за п.п.187.10 ст. 187) чи загального порядку (ст. 198) формування податкового кредиту, що залишились поза увагою судів попередніх інстанцій.

При з'ясуванні цього питання, важливо враховувати, що при формуванні податкового кредиту за рахунок сум податку на додану вартість, нарахованого до сплати при отриманні природного газу в грудні 2010 року, слід приймати до уваги норми податкового законодавства, які були діючими на дату отримання податкової накладної. Так, до 1 липня 2012 року, в тому числі і в період дії норм Закону України "Про податок на додану вартість", суми податку на додану вартість, нараховані (сплачені) при придбанні товарів (послуг), в тій їх частині, яка припадала на частину вартості житлово-комунальних послуг, що отримується їх виробником (виконавцем) з відповідного місцевого бюджету у вигляді виробничої дотації на покриття збитків від постачання послуг за тарифом, до складу податкового кредиту не включалися. Враховуючи особливості застосування касового методу визначення податкових зобов'язань та формування податкового кредиту, …, суми податку на додану вартість, зазначені в такій податковій накладній, на момент її отримання підлягали розподілу з метою формування податкового кредиту в такому порядку:

- частина вказаного в зазначеній податковій накладній податку на додану вартість, яка пропорційна частині тарифу, оплаченій споживачами, що перераховані в пункті 187.10 статті 187 розділу V Кодексу, включаючи і ту частину тарифу, що перераховується виробнику (виконавцю) житлово-комунальних послуг з відповідного місцевого бюджету замість пільгових категорій населення, формує податковий кредит за касовим методом, тобто повинна включатися до складу податкового кредиту у тих звітних періодах, в яких здійснюватиметься оплата отриманого товару (в даному випадку - природного газу), при постачанні якого була видана така податкова накладна;

- частина вказаного в зазначеній податковій накладній податку на додану вартість, яка пропорційна частині вартості житлово-комунальних послуг, які надані споживачам, що не перераховані в пункті 187.10 статті 187 розділу V Кодексу, повинна була бути включена до складу податкового кредиту за правилом першої події;

- частина вказаного в зазначеній податковій накладній податку на додану вартість, яка пропорційна операціям, що звільняються від оподаткування згідно з підпунктом 197.1.28 статті 197 розділу V Кодексу (виробнича дотація на покриття збитків від постачання послуг за встановленим тарифом), не підлягає включенню до складу податкового кредиту, оскільки податкову накладну отримано до 1 липня 2012 року.

Щодо порушень позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаним товарам, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями у сумі ПДВ 6729503 грн.

Відповідно до п.п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України: "Податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно пункту 9 розділу І Наказу Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011 № 41 "Про порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011 р. за № 197/18935: До податкової звітності з податку на додану вартість належать:

- податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація);

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок;

- копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді".

Отже, розрахунки з бюджетом по ПДВ здійснюються на підставі даних, відображених в декларації з ПДВ, яка є податковою звітністю з цього податку (а не на підставі даних, відображених в додатках до декларації). Тобто, висновки про завищення/заниження ПДВ по розрахункам з бюджетом можна робити лише на підставі співставлення даних податкового обліку з даними розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" декларації з ПДВ за відповідний період.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем укладено з ВАТ "Укртелеком" договір про надання послуг електрозв'язку № 15 від 26.01.2007 року. На цими господарськими операціями видано податкові накладні: № 3689/510 від 31.03.2011р. на загальну суму 10417,32 грн., в т.ч. ПДВ - 1736,22 грн. та № 9095/510 від 31.03.2011р.на загальну суму 36,96 грн., в т.ч. ПДВ - 6,16 грн., які отримані 15.04.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних в березні 2011 року за порядковими номерами №№ 127;131. Сума ПДВ у розмірі 1742,38 грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту в березні 2011 року по контрагенту-постачальнику ВАТ "Укртелеком" (ІПН - 56) за порядковим номером 24, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011 року та додатком 5 до неї. Під час розгляду справи судами встановлено, що у зв'язку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту березня 2011 року без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. № від 05.11.2012 ) КП "ТМО" зменшило податковий кредит березня 2011 року на суму ПДВ - 1742,38 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 65 (період виписки податкових накладних - 03.2011 року).

Водночас, як встановлено судом, у зв'язку із сплатою КП "ТМО" у квітні 2011 року в повному обсязі заборгованості по податковим накладним №№ 3689/510; 9095/510 (т.9 а.с.88-89), уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011 року (вх. № від 05.11.2012 року), КП "ТМО" збільшило податковий кредит квітня 2011 року на суму ПДВ 1742,38 грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 56, яким є ВАТ "Укртелеком", зазначивши період виписки податкових накладних - 03.2011 року, що відображено в розділі ІІ "Податковий кредит" (порядковий номер 21) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.90-98). Суд, відмовляючи в задоволені позовних вимог в цій частині, зазначив, що в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. № від 05.11.2012 року) замість вірного індивідуального податкового номеру контрагента-постачальника по податковим накладним №№ 3689/510; 9095/510 на суму 1742,38 грн., а саме, ВАТ "Укртелеком" (ІПН - 56), позивачем було зменшено податковий кредит у розмірі 1742,38 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 65, а отже, підприємством був зменшений податковий кредит березня 2011 року на ту ж саму суму ПДВ, однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався, у зв'язку із чим сума кредиту не була зменшена.

Аналогічні порушення допущені позивачем при формуванні складу податкового кредиту по іншим контрагентам, зокрема: позивачем віднесено до складу податкового кредиту березня 2011 року суми ПДВ у загальному розмірі 10365,58 грн. по КП "Міські дороги" () за податковими накладними: №80 від 25.03.2011 року на суму ПДВ 1087,12 грн.; №86 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 651,44 грн.; №93 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 2401,99 грн.; №94 від 28.03.2011 року на суму ПДВ 2546,07 грн.; №71 від 24.03.2011 року на суму ПДВ 3678,95 грн., що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011 року та додатком 5 до неї (т.9 а.с.128-139). Дані податкові накладні отримані КП "ТМО" від постачальника 06.04.2011р. У зв'язку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту березня 2011 року без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. № від 05.11.2012 року) КП "ТМО" зменшило податковий кредит березня 2011 року на суму ПДВ - 10365,58 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 53 (який не є ІПН КП "Міські дороги"). В подальшому, у зв'язку із сплатою КП "ТМО" у квітні 2011 року заборгованості по вказаним вище податковим накладним, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011 року (вх. № від 05.11.2012 року), КП "ТМО" збільшило податковий кредит квітня 2011 року на суму ПДВ 10365,58 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 36, яким є КП "Міські дороги", зазначивши період виписки податкових накладних - 03.2011 року, що відображено в розділі ІІ "Податковий кредит" (порядковий номер 24) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку.

Ідентичні та аналогічні порушення встановлені податковим органом, з якими погодились суди по іншим контрагентам: КП "Міжнародний Аеропорт Одеса" на суму 7707,04 грн.; ПАТ "Одеська ТЕЦ" на суму 945928, 14 грн.; ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" на суму 109372,86 грн.; ТОВ "Комфорт" на суму 2604,33 грн.; ТОВ СП "Будапешт-Юг" у розмірі 45994,00 грн.; КП "Одескомунтранс" на суму ПДВ 1337,53 грн.; ТОВ "Перша транспортна компанія" у розмірі 560,01 грн.; ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" 436348,98 грн.; ПАТ "Одеська ТЕЦ" на суму 2815156,31 грн.; ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" 2052310,46 грн.

Тобто, позивачем в уточнюючому розрахунку допущено технічну помилку в зазначені ІПН по контрагента, по якому корегувався податковий кредит, внаслідок чого податковий орган і суд прийшли до такого висновку: позивачем вперше сформовано податковий кредит, який не скореговано при поданні уточнюючого розрахунку, а потім повторно суму цього ж кредиту включено до складу податкового кредиту. Ця помилка призводить до змін у податковому обліку та впливає на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно контрагентів платника податку призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність індивідуальних податкових номерів фактично не підтверджуються податковими накладними.

Колегія суддів, враховуючи доводи позивача про те, що ці помилки не вплинули на суму ПДВ за звітний період, вважає висновки судів передчасними, які ґрунтуються на припущеннях, оскільки податкові зобов'язання з ПДВ, у відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, визначаються сальдовим методом, який передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку, так і витрат цього платника на сплату сум ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що придбані ним з метою використання у господарській діяльності.

Тобто, важливо встановити, чи призвели ці помилки до неправильного визначення суми ПДВ за період, в якому здійснювалось коригування показників податкової звітності, і чи дійсно в зв'язку з допущеними помилками в ідентифікаційному номері платника податку коригування суми податкового кредиту не здійснено, що призвело до подвійного відображення цих сум.».

З урахуванням висновків ВАСУ Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 - скасовано в частині, в якій відмовлено в задоволені позовних вимог, та в цій частині справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою суду від 19.06.2016 року призначено судово-економічну експертизу.

На вирішення експерту поставити наступні запитання:

1. Чи підтверджується документально висновки акту відповідача "Про результати планової виїзної перевірки комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 30.09.2012р." № 73/23-0/34674102/18 від 11.04.2013 щодо неправомірно сформованого податкового кредиту на загальну суму ПДВ 6 429 427,62 грн. стосовно наступних контрагентів Позивача: ВАТ "Укртелеком" (), КП "Міські дороги" (), КП "Міжнародний Аеропорт Одеса" (), ПАТ "Одеська ТЕЦ" (код ЄДРПОУ 5471158), ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (), ТОВ "Комфорт" (), ТОВ СП "Будапешт-Юг" (), КП "Одескомунтранс" (), ТОВ "Перша транспортна компанія" (), ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" ()?

2. Чи правильно було сформовано позивачем податковий кредит в січні 2011 року по товару, що комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" придбало у постачальника ДК "Газ України" у січні 2011 року, враховуючи застосування позивачем касового методу за п.п.187.10 ст. 187 Податкового кодексу України та загального порядку ст. 198 Податкового кодексу України?

3. Встановити, чи призвели помилки до неправильного визначення суми ПДВ за період, в якому здійснювалось коригування показників податкової звітності, і чи дійсно в зв'язку з допущеними помилками в ідентифікаційному номері платників податку КП "Міські дороги", КП "Міжнародний Аеропорт Одеса", ПАТ "Одеська ТЕЦ", ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" , ТОВ "Комфорт" , ТОВ СП "Будапешт-Юг", КП "Одескомунтранс", ТОВ "Перша транспортна компанія", ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" коригування суми податкового кредиту не здійснено, що призвело до подвійного відображення цих сумм?

Згідно висновку експерта № 5060/5061 від 31.07.2017 року:

По першому питанню. Проведеним дослідженням висновку акту відповідача "Про результати планової виїзної перевірки комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 30.09.2012р." № 73/23-0/34674102/18 від 11.04.2013 щодо неправомірно сформованого податкового кредиту на загальну суму ПДВ 6 429 427,62 грн. стосовно наступних контрагентів Позивача: ВАТ "Укртелеком" (), КП "Міські дороги" (), КП "Міжнародний Аеропорт Одеса" (), ПАТ "Одеська ТЕЦ" (код ЄДРПОУ 5471158), ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (), ТОВ "Комфорт" (), ТОВ СП "Будапешт-Юг" (), КП "Одескомунтранс" (), ТОВ "Перша транспортна компанія" (), ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" () підтверджуються в сумі 6465412, 19 грн., а саме:

- 10365,58 грн. по КП «Міські дороги» () у зв'язку з допущенням помилки в ІПН за березень 2011 року, коли замість ІПН 36 показаний ІПН 53;

- 3761084,45 грн. по ПАТ "Одеська ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 5471158) у зв'я зку з допущенням помилки в ІПН, коли замість ІПН 13 показаний ІПН 01, з яких за липень 2011 року у сумі 945928,14 грн. і за січень 2012 року у сумі 2815156,31 грн.;

- 2161683,32 грн. по ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленер го" () у зв'язку з допущенням помилки в ІПН, коли у липні 2011 року по податковій накладній №174 від 31.07.2011 на суму ПДВ 109372,86 грн. замість ІПН 14 показаний ІПН 1, і у гру дні 2011 року по податкових накладних №273 від 31.12.2011 на суму ПДВ 2027724,31 грн. і №272 від 31.12.2011 на суму ПДВ у сумі 24586,15 грн., всього ПДВ у сумі 2052310,46 грн., замість ІПН 14 необгрунтова но показаний ІПН 58;

- 2604,33 грн. по ТОВ «Комфорт» () у зв'язку з допущенням помилки в ІПН за березень 2011 року, коли замість ІПН 33 показаний ІПН 3;

- 91988,00 грн. по ТОВ СП «Будапешт-Юг» () у зв'язку з допущенням помилки, коли замість ІПН 33 показаний ІПН 3, у тому числі 45994,00 грн. по податковій накладній №4 від 30.09.2011 за жовтень 2011 року і 45994,00 грн. по податковій накладній №3 від 30.11.11 за листопад 2011 року;

1337,53 грн. по КП «Одескомунтранс» (код ЄДРПОУ 31 185678) у зв'я зку з допущенням помилки в ІПН за березень 2011 року, коли замість ІПН 69 показаний ІПН 69;

- 436348,98 грн. по ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» () у зв'язку з допущенням помилки в ІПН за січень 2012 року,

коли замість ІПН 90 показаний ІПН 59.

Проведеними дослідженнями документально не підтверджується висновок Акту перевірки № 73/23-0/34674102/18 від 11.04.2013 щодо необґрунтованого завищення КП "Теплопостачання міста Одеси" податкового кредиту по податковій накладній № 289 від 28.04.2011 р. виписаній КП "Міжнародний Аеропорт Одеса" на суму ПДВ 7707, 04 грн.

Дослідженнями документально не підтверджується висновок Акту перевірки № 73/23-0/34674102/18 від 11.04.2013 щодо необґрунтованого завищення КП "Теплопостачання міста Одеси" податкового кредиту за грудень 2011 року у сумі 560,01 грн. по постачальнику ТзОВ "Перша транспортна компанія" (), ІПН 21.

Дослідженнями не надається можливості документально підтвердити висновок акту перевірки щодо необґрунтовано завищення КП "Теплопоста чання міста Одеси" податкового кредиту по постачальнику ТзОВ "Перша транспортна компанія" (), ІПН 21, на загальну суму 23729,34 грн., у тому числі за грудень 2011 року у сумі 8302,68 грн., за ли пень 2012 року у сумі 8106,66 грн., за серпень 2012 року у сумі 7320,00 грн.

Так як загальна сума ПДВ по досліджених вище господарських операці ях становить 6497408,58 грн., проти вказаних у постанові про призначення експертизи від 19.09.2,62 грн., то розходження становлять 67980,96 грн. Встановити причину зазначених розходжень не надається мож ливості у зв'язку з тим, що в постанові не наведені дані про те у розрізі яких платників податків здійснені заниження в сумі 6429427,62 грн.

По другому питанню. Дослідженнями документально не підтверджу ється висновок акту перевірки від 11.04.2013 № 73/23-0/34674102/18 про те, що в порушення п.п. 14.1.266 п.14.1 ст.14, п. 187.10 ст.187 Податкового ко дексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), підприємством КП «Теплопостачання міста Одеси» включено до складу по даткового кредиту ПДВ по податковим накладним не за датою списання готів кових коштів з банківського рахунка, а за датою отримання товару, а саме: у січні 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4652739 грн.

До складу податкового кредиту у декларації з ПДВ за січень 2011 року включені операції з придбання у грудні 2010 року природного газу від поста чальника ДК НАК "Нафтогаз України" ІПН 56 на загальну суму 61294310,89 грн., у т. ч. ПДВ у сумі 10215718,48 грн., з яких згідно податко вої накладної №18352 від 31.12.2010 на суму 53069866,04 грн., у т. ч. ПДВ у сумі 8844977,67 грн. і згідно податкової накладної №18358 від 31.12.2010 на суму 8224444,85грн., у т. ч. ПДВ у сумі 1370740,81грн.

Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вар тість", який діяв по 31.12.2010, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

По третьому питанню. У зв'язку із допущеними КП «Теплопостачання міста Одеси» помилками в ідентифікаційному номері платників податку КП "Міські дороги", КП "Міжнародний Аеропорт Одеса", ПАТ "Одеська ТЕЦ", ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", ТОВ "Комфорт" , ТОВ СП "Будапешт-Юг", КП "Одескомунтранс", ТОВ "Перша транспортна компанія", ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" при коригуванні показників податкової звітності, а саме, коригування суми податкового кредиту призвело до подвійного відображення податку у сумі 6465412, 19 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо допущення помилок в ІПН:

Первинні документи - це документи, створені у письмовій формі або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені документи повинні містити наступні обов'язкові реквізити:

1. назва документа (форми);

2. дата і місце складення;

3. назва підприємства від імені якого складено документ;

4. зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції ( у натуральному та /або вартісному виразі);

5. посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

6. особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно ЗУ «По електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Найбільш поширені помилки та неточності у первинних документах:

- неузгодженість даних у первинних документах;

- відсутність обов'язкових реквізитів;

- неправильне зазначення відомостей;

- відсутність належного відображення змісту та обсягу господарської операції;

- відсутність підписів сторін, неможливість ідентифікувати підписанта.

Податкові органи досить такі недоліки кладуть в основу висновків щодо нереальності господарської операції.

При цьому вказують на те, що наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Оцінка господарських операціях повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов'язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому, формальні помилки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій.

Формальні помилки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій (Постанова ВАСУ у справі № К/800/1217/13 від 11 лютого 2015р.) .

Ухвала Вищого Адміністративного Суду України від 05.04.2016 року по справі № 813/5054/14 (№ в ЄДРСРУ 57065817) проголошує: «Окремий її недолік сам по собі не може бути безумовною підставою для позбавлення податкової накладної сили звітного документа».

Аналогічна позиція в Ухвалі ВАСУ від 17.02.2016 року по справі № 2а (№ в ЄДРСРУ 56094720), від 19.11.2015 року по справі № 822/1270/14 (№ в ЄДРСРУ 54018394), ВАСУ від 04.11.2015 року по справі № 2а-1970/2744/12 (№ в ЄДРСРУ 53244193), від 09.07.2015 року по справі № 812/10351/13-а (№ в ЄДРСРУ 48127510) та інші.

В Ухвалі від 3 лютого 2016 року у справі № К/800/56473/14 ВАСУ вказав, що неточність у назві підприємства покупця у податкових накладних не змінює змісту та обсягу господарських операцій і не впливає на податкові зобов`язання та формування податкового кредиту. В Ухвалі від 18 квітня 2016 року у справі № К/800/43598/15 ВАСУ підтвердив, що наявність розбіжностей в первинній документації є підставою для проведення контролюючими органами документальної виїзної позапланової перевірки. Отже, сам по собі факт розбіжностей не може розцінюватись як порушення порядку заповнення податкової накладної або як відсутність реєстрації такої накладної.

«Слід зазначити, що законодавець не визначив конкретного переліку документів, якими платник повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.

При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Власне незаповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних робіт/послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Первинні документи, надані позивачем, за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, податковим органом не доведено, а судом в ході розгляду адміністративної справи не встановлено.

Згідно діючого законодавства України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Такий висновок цілковито узгоджується з положенням ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1,2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У той самий час згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (надалі також ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: ... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії". У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення позарозумними сумнівом. Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Щодо правильності включення підприємством податкових накладних на підставі первинних документів відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який діяв на період виписки ПН і наданих товарів, робіт, послуг.

Податкова накладна контрагента НАК ДК «Нафтогаз України» включена до податкового кредиту у січні 2011 року на загальну суму 4 652 739 грн. КП «ТМО» були укладені договори на постачання природного газу у жовтні 2010 року для вироблення теплової енергії для потреб установ, організацій та населення.

Згідно п.п. 14.1.266 п.14.1 ст. 14 ПК України касовий метод - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Згідно «Реєстру виданих та отриманих податкових накладних» КП «ТМО» у січні 2011 року у рядках 109 - 110 зареєструвало Податкові накладні ДК «Газ України» ДК НАК «Нафтогаз України» (ІПН 56) № 18352 від 31.12.2010 та № 18358 від 31.12.2010. Дата отримання цих ПН "03.02.11" (т.7, а.с.218).

Фактичне споживання природного газу КП «ТМО» за період з 01.12.2010 по 31.12.2010 підтверджується актом ВАТ «Одесагаз», яке прийняло та транспортувало КП «ТМО» природний газ згідно договорів № 06/10-1061-ТЕ-23 та № 06/10-1062-БО-23 від 14.10.2010. На поставлений природний газ були виписані податкові накладні ДК «Газ України» ДК НАК «Нафтогаз України» (ІПН 56) № 18352 та № 18358 від 31.12.2010 на загальну суму 61 294 310,88 (у т.ч. ПДВ 10 215 718,48 грн.).

Для потреб виготовлення теплової енергії у січні та лютому 2011 року були укладені до говори у грудні 2010 року.

Таким чином підприємство отримало товар (природний газ) и вжило його у грудні 2010 року, податкові накладні були отримані 03.02.2011 року. Отже, згідно законодавства, дійсного на 31.12.2010 року - підприємство мало право на отримання податкового кредиту.

Зазначені висновки також підтверджуються висновком експерта № 5060/5061 від 31.07.2017 року.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В пункті 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Відповідно до прецедентного права Суду, рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов'язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа "Гарсія Руїз проти Іспанії" § 26).

Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом ("Дюлоранс проти Франції", п. 34553/97, п. 33, від 21.03.2000р.; "Донадзе проти Грузії", n 74644/01, пп. 32 від 07.03.2006р.).

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи приписи податкового законодавства, яким врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Державної податкової служби про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС від 26.04.2013 № в частині - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС від 26.04.2013 № в частині 13 201 712,58 грн. визначеного грошового зобов'язання з ПДВ, з яких 11 509 471,58 грн. - основний платіж, 1 692 241,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Потоцька Н.В.

.