Справа № 703/3813/17
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3813/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської областіОпалинська О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області та СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старшого сержанта поліції Хома Миколи Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №200595 від 02 червня 2017 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області та СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старшого сержанта поліції Хома Миколи Олеговича, в якому просить: визнати дії старшого сержанта поліції Стрийського ВП ГУНП в Львівській області Хома М.О. протиправними; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №200595 від 02 червня 2017 року; справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутності в його діях складу такого.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 червня 2017 року відносно нього було складено постанову серії АР №200595 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови він керував автомобілем «CHEVROLET AVEO» у с. Сможе Сколівського району Львівської області та здійснив обгін автомобіля в кінці підйому. Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню. 02 червня 2017 року він дійсно на вказаному автомобілі рухався в с. Сможе Сколівського району Львівської області, але його працівники поліції не зупиняли, а під'їхали до його автомобіля, коли він не рухався, а перебував на узбіччі, де здійснив зупинку для відпочинку, оскільки проїхав в той день майже тисячу кілометрів з м. Сміла Черкаської області. Коли під'їхали працівники поліції, вони повідомили йому, що він порушив правила дорожнього руху та здійснив обгін. Самої події зупинки працівниками поліції в порядку визначеному п. 2.4 ПДР України не було. Він не погодився із порушенням правил дорожнього руху, так як їх не порушував, а працівники поліції не змогли йому пояснити, на якій саме ділянці дороги це відбулося та не надали ніяких доказів. Після розмови із працівниками поліції та перевірки його документів працівники поліції поїхали. Про складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення йому нічого відомо не було.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старший сержант поліції Хома М.О. в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Заперечень щодо позовних вимог суду не надав.

Представник відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Заперечень щодо позовних вимог суду не надав.

15 грудня 2017 року набрав чинності новий Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.10 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з'явилися, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області Хома Миколи Олеговича серії АР №200595 від 02 червня 2017 року ОСОБА_1 - позивача у справі, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 02 червня 2017 року близько 20 години 10 хвилин в с. Сможе Сколівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля в кінці підйому, чим порушив п.14.6 «г» ПДР України (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно п.14.6 «г» ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Як вбачається з адміністративної позовної заяви, ОСОБА_1 не заперечує, що 02 червня 2017 року він дійсно керував власним автомобілем «Шевроле Авео» в с. Сможе Сколівського району Львівської області, разом з тим заперечує факт порушення ним ПДР України, оскільки працівники поліції його не зупиняли, а під'їхали до нього коли його автомобіль перебував на узбіччі без руху, де ним була здійснена зупинка для відпочинку, при цьому працівники поліції не змогли пояснити, на якій ділянці дороги відбулося, на їх думку, порушення ПДР України.

Жодного доказу на спростування доводів позивача відповідачами не надано та такі не спростовані.

Крім того, положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 порушень вимог п.14.6 «7» ПДР України, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження правомірності прийнятого рішень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що у відповідності до п. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.9, ч.2 ст.122, ст.ст. 222, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 257, 262, 263, 286 КАС України, постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області та СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старшого сержанта поліції Хома Миколи Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №200595 від 02 червня 2017 року задовольнити.

Визнати протиправними дії СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старшого сержанта поліції Хома Миколи Олеговича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії АР №200595 від 02 червня 2017 року.

Постанову серії АР №200595 від 02 червня 2017 року, винесену СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області старшого сержанта поліції Хома Миколою Олеговичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.5 п.15 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2;

Відповідач - Стрийський відділ поліції ГУНП в Львівській області, адреса: вул. Драгоманова, буд.2, м. Стрий, Львівська області, 82400;

Відповідач - СРПП Стрийського відділу поліції ГУНП в Львівській області Хома Микола Олегович, адреса: АДРЕСА_1.

Головуючий: О.П.Опалинська