Справа № 826/10305/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника відповідача - Тарантюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року (дата виготовлення повного тексту постанови невідома) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій по не проведенню списання безнадійної заборгованості.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ставить питання про скасування зазначеної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови - про задоволення позовних вимог.

Свої доводи обґрунтовує тим, що ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинено порушення норм Податкового кодексу України щодо обліку земельного податку позивача.

До Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зареєстрований 19.02.2018 за вх. № 6304, в якому відповідач зазначає про законність та обґрунтованість постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» залишити без задоволення.

Крім того, 04.04.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких він підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі та просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року.

У судовому засіданні 05 квітня 2018 року представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач не забезпечив участі свого представника, уповноваженого діяти від імені Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» відповідно до вимог Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України. Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

У ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» рахується податковий борг з 2013 року, який на думку позивача є безнадійним, в зв'язку з чим він неодноразово звертався до відповідача з проханням списати його.

Вважаючи, що вказаний податковий борг має бути списаний податковим органом як безнадійний, чого не було зроблено ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податковий борг позивача не є безнадійним . Крім того, судом зазначено, що відповідач позбавлений можливості вчинити дії, щодо яких заявлений позов, оскільки це не відноситься до компетенції ДПІ у Печерському районі.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення місцевого адміністративного суду, зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376 (далі - Порядок №577).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний», згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

В свою чергу строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України унормовано, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу Податкового кодексу України.

Згідно з п.3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

З аналізу вищевказаних норм, слідує що податковий борг вважається безнадійним та підлягає списанню тільки після прийняття відповідного рішення керівником органу.

Відповідно до п.4.1 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.( п. 4.4 Порядку № 577).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, статтею 19-1 визначено функції контролюючих органів, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Державні податкові інспекції, згідно з положеннями статті 19-3 Податкового кодексу України, здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до підпункту 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з вищевикладеного, у зв'язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, державні податкові інспекції наразі не наділені такими повноваженнями як списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві не має жодних повноважень щодо списання безнадійного податкового боргу позивача. Такі повноваження, відповідно до Податкового кодексу України, мають лише Головні управління ДФС.

З огляду на викладене, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач по справі (ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві )позбавлений можливості вчинити дії, щодо яких заявлений позов. Отже, адміністративний позов подано до неналежного відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що статтею 52 КАС України в редакції на час розгляди справи судом першої інстанції було встановлено, що суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Судом першої інстанції таких дій вчинено не було, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача з огляду на наступне.

Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Таким чином, при залученні другого відповідача розгляд справи повинен бути розпочатий спочатку.

У розумінні цієї статті залучення другого відповідача можливе лише в ході судового розгляду справи, на якій зазначене в позовній заяві порушення прав чи інтересів ще не отримало судового розсуду у вигляді судового рішення по суті спору - в постанові, або іншому судовому рішенні.

Подібну правову позиції наведено у постанові Верховного суду України від 03 лютого 2016 року по справі № 817/4248/14.

При цьому, слід враховувати, що особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обв'язки, визначені КАС України.

Залучення ж такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2014 №826/1306/14, залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014, задоволено позов ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового органу ПАТ «Київзндіеп», а тому у позивача у цій частині відсутній борг, який би підлягав списанню як безнадійний.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення позовних вимог ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву».

Відповідно до ст. 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.317 КАС порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно вирішено справу, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року (дата виготовлення повного тексту постанови невідома) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 06 квітня 2018 року