Справа № 815/3159/17     
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3159/17
У Х В А Л А

03 квітня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левчук О.А.

за участю секретаря Ходжаяна А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Одесі клопотання представника публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про закриття провадження по справі № 815/3159/17, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора філії комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради Глущенко Андрія Олександровича, треті особи філія комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради, комунальне підприємство "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради, публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", про визнання протиправним і скасування рішення, скасування запису щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Представник публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заявив клопотання про закриття провадження по справі №815/3159/17 в обґрунтування якого зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року по справі №802/1792/17-а дійшла до висновку про те, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження по даній справі, просив суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування зазначив, що даний спір виник в межах дій та прийняття рішення державним реєстратором як суб'єктом владних повноважень. Крім того, питання про закриття провадження по даній справі вже вирішувалось, за результатом якого Одеським апеляційним адміністративним судом направлено справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які з'явились до судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так, позивач ОСОБА_3 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора філії комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради Глущенко А.О. щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 05.05.2017р. №35056413 щодо державної реєстрації ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" права власності на об'єкт нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на недотримання реєстратором, при вчиненні відповідної реєстраційної дії, вимог статей 10, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", щодо перевірки наявності/відсутності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, що є підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зокрема, позивач посилалася на те, що 15.02.2017р., на підставі постанови державного виконавця Київського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіптікова І.О. від 15.02.2017р., у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване обтяження нерухомого майна ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_1) у формі арешту, номер запису про обтяження 20265470.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, за даним позовом дослідженню підлягають не питання виконання чи невиконання цивільно-правової угоди, а владні управлінські дії та рішення державного реєстратора філії комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради Глущенко А.О., який у межах спірних правовідносин діяв як суб'єкт владних повноважень.

Вказана позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 04 квітня 2018 року по справі №826/9928/15.

При цьому, посилання представника публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на постанову Верховного суду по справі №802/1792/17-а суд вважає необґрунтованими, оскільки правовідносини, що виникли у даній справі, є відмінними від зазначених у справі №802/1792/17-а, тому не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами у даній адміністративній справі

Крім того, по справі №815/3159/17 ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про закриття провадження по справі №815/3159/17 від 16 серпня 2017 року та направлено справу на продовження розгляду, зазначивши, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 16.08.2017 року в порушення пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що клопотання представника публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про закриття провадження по справі № 815/3159/17 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 19, 183, 238, 243, 248 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про закриття провадження по справі № 815/3159/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора філії комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради Глущенко Андрія Олександровича, треті особи філія комунального підприємства "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради, комунальне підприємство "Комунально-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради, публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", про визнання протиправним і скасування рішення, скасування запису щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Ухвала окремо від рішення суду по даній справі не оскаржується.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 квітня 2018 року.

Суддя О.А. Левчук