Справа № 809/644/18
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"10" квітня 2018 р. Справа № 809/644/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування ухвали №135/1009/м.6/2017 від 09.11.2017,-

В С Т А Н О В И В:

05.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування ухвали №135/1009/м.6/2017 від 09.11.2017.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 9, 11 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач:

не зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу);

не зазначив ідентифікаційний код відповідача зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; номер засобу зв'язку відповідача, якщо такий відомий; офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача;

не зазначив зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

не обґрунтував порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод, інтересів позивача;

не підтвердив письмово про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, суд зазначає, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який вступив в дію з 01.01.2018 року, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру щодо визнання дій Управління ДАБІ незаконними та скасування ухвали №135/1009/м.6/2017.

Також судом встановлено, що ухвали виданої управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області під №135/1009/м.6/2017 не існує, водночас в матеріалах справи за таким номером міститься постанова по справі про адміністративне правопорушення від 09.11.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 18842 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.

При визначенні характеру даного адміністративного позову суд виходить із наступного.

З позову вбачається, що позивачем оскаржуються дії управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області, які носять немайновий характер.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору, який сплачується фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Втім, позивачем не сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який передбачено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань.

Таким чином, суд вважає, що звернена до суду вимога про визнання протиправною та скасування постанови (ухвали) №135/1009/м.6/2017 від 09.11.2017 в розмірі 5100 грн., безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача (ОСОБА_1), тобто є майновою.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", якою визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору, який сплачується фізичною особою або фізичною особою - підприємцем в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, позивачем не сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який передбачено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду позовної заяви за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, який передбачено Законом України "Про судовий збір".

За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам частини 2, 4, 5, 9, 11 статті 160, частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування ухвали №135/1009/м.6/2017 від 09.11.2017 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- вказання в позовні заяві: реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу);

- вказання в позовній заяві: ідентифікаційного коду відповідача зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; номеру засобу зв'язку відповідача, якщо такий відомий; офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача;

- зазначення змісту позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод, інтересів позивача;

- долучення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- документа про сплату судового збору у розмірі 1409,60 грн.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Микитюк Р.В.