Справа № 820/1781/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

11 квітня 2018 р. справа № 820/1781/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження відповідно до ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про 1) визнання бездіяльності ГУ ПФУ в Харківські області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015 р.; ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 р "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. №268" та довідки №4/10175 від 12.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, протиправною; 2) зобов'язання ГУ ПФУ в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015 р.; ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 р "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. №268" та довідки №100/22114 від 10.10.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру, -

встановив:

Матеріали позову надійшли до суду 13.03.2018 р., були подані до канцелярії.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на перерахунок пенсії у звязку із збільшенням розміру грошового забезпечення працюючого на відповідній посаді публічного службовця-поліцейського, але відповідне письмове звернення до тероргану ПФУ залишено без задоволення.

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що відсутні умови для проведення перерахунку розміру призначеної пенсії.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач є особою, котрій пенсія призначена у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як колишньому працівникові органів внутрішніх справ України, відносно позивача була складена довідка ліквідаційної комісії ГУМВСУ в Харківській області №100/22114 від 10.10.2017 р. про розмір грошового забезпечення з 01.01.2016 р. за прирівняною посадою відповідного поліцейського, ця довідка була подана до тероргану ПФУ, громадянин письмово звернувся до владного субєкта з приводу проведення перерахунку пенсії, листом від 22.01.2018 р. №84/Г-14. одержав відповідь про проведення перерахунку після надходження коштів з Державного бюджету України.

Отже, як зясовано судом, спір склався з приводу соціального захисту громадянина шляхом одержання коштів як виплат за пенсією.

Згадані правовідносини унормовані як приписами загальних норм права, до яких належать положення ст. 46 Конституції України, ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так і спеціальних норм права, до яких у даному випадку відносяться положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Системно проаналізувавши положення наведених норм закону, суд доходить висновку, що у силу приписів загальних норм права (ст.ст. 84, 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») перерахунок розміру вже призначеної пенсії за загальним правилом відбувається за письмовою заявою самого пенсіонера. При цьому, заява особи є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії.

На відміну від цього загального правила перерахунок розміру пенсій, призначених за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відбувається за спеціальною процедурою ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. №45; далі за текстом Порядок №45), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007 р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за №135/13402), далі за текстом Порядок №3-1) або за матеріалами повідомлень органів проходження публічної служби (органів видачі довідок про розмір грошового забезпечення), або за матеріалами власних особистих письмових заяв пенсіонерів. При цьому, і у даному випадку також діє раніше згадане судом правило, згідно з яким особиста заява особи (рівно як і надходження матеріалів від органу проходження служби) є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії.

Наявними у справі документами підтверджено, що у спірних правовідносинах згадана вище подія надходження до тероргану ПФУ матеріалів про збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою має місце. Таким чином, судом встановлений факт виникнення у владного субєкту приводу для реалізації управлінської функції. Факт підвищення рівня оплати праці робітника за прирівняною посадою унаслідок прийняття рішення Урядом України також визнається судом підтвердженим (постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 та від 18.11.2015 р. №947).

Вирішуючи спір, суд вважає, що у даному випадку спеціальним актом законодавства чітко та однозначно не урегульовано процедуру розгляду терорганом ПФУ як матеріалів звернення органу видачі довідки про збільшене грошове забезпечення за прирівняною посадою, так і матеріалів звернення громадянина з приводу саме перерахунку пенсії. Відтак, суд вважає за необхідне керуватись загальними нормами права, а саме: ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де указано, що рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів.

У спірних правовідносинах названий строк скінчився, однак остаточного волевиявлення по суті поданої позивачем заяви (як у формі прийняття рішення про перерахунок пенсії, так і у формі рішення про відмову в перерахунку пенсії) владний субєкт не вчинив, хоча не мав правових підстав для обрання іншого варіанту реалізації управлінської функції.

Вказаний стан практичної реалізації відповідачем владної управлінської функції у справі соціального забезпечення громадян у даному конкретному випадку суперечить закону, позаяк після закінчення строку на прийняття рішення по суті заяви має місце бездіяльність відповідача і за відсутності як правових підстав для цього, так фактичних виправдань вчинення ГУПФУ такого діяння внаслідок нездоланного впливу непереборного фактору така бездіяльність підлягає кваліфікації як протиправна.

Оскільки у спірних правовідносинах діє спеціальне правило, відповідно до якого пенсіонер первісно набуває право на перерахунок пенсії не з моменту звернення до тероргану ПФУ, а з моменту настання події підвищення грошового забезпечення особи за прирівняною посадою у залежності від дотримання процедури згідно з Порядком №45 та Порядком №3-1 і протягом тривалого періоду часу законодавство з приводу відповідності посад в органах і підрозділах системи МВС України посадам в органах та підрозділах Національної поліції України характеризувалось суперечливістю та неоднозначністю, то суд з урахуванням змісту ч. 2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнає право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2016 р.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-76, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку про відсутність перешкод для здійснення владним субєктом перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області про грошове забезпечення за прирівняною посадою поліцейського.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині визнання протиправною бездіяльності владного субєкта та обтяження владного субєкта обовязком провести перерахунок пенсії.

Водночас з цим, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у владного субєкта наміру допускати порушення закону у процедурі перерахунку пенсії та у проведенні майбутніх збільшених виплат за перерахованою пенсією.

З цих міркувань суд не знаходить підстав для задоволення позову в іншій частині, адже вимоги 1) заявлені на майбутнє, 2) стосуються правовідносин, котрі ще не склались у часі, 3) стосуються правовідносин, відносно яких відсутні докази обрання владним субєктом наперед певного варіанту правової поведінки.

Однак, з огляду на рішення Верховного Суду від 15.02.2018 р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), окружний адміністративний суд, незважаючи на власні мотиви та обставини справи, вважає за можливим обтяжити владний субєкт також і обовязком провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням вже переданих у власність громадянина коштів як платежів за пенсією у спірний період.

Стосовно посилання владного субєкта на постанову КМУ від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі за текстом Постанова №103), суд зазначає, що ця постанова була офіційно оприлюднена 24.02.2018р. в Урядовому курєрі за №39, а відтак, за загальним правилом та у силу ст. 58 Конституції України не має зворотної дії у часі.

Абзацом 1 п. 3 Постанови №103 передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Згідно з абз. 2 п. 3 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

З положень викладеної норми Постанови №103 вбачається, що, по-перше, базою для перерахунку пенсії є виключно складові оплати праці діючого поліцейського за аналогічної (прирівняною) посадою без збереження тих складових грошового забезпечення працівників МВС України, котрі раніше брались до розрахунку при обчисленні розміру пенсії у звязку з виходом у відставку, а по-друге, перерахунок має бути проведений без конкретизації дати (тобто можливий протягом усього 2018 р.), але станом на 01.01.2018 р.

Окрім того, з положень викладеної норми Постанови №103 витікає, що обовязок здійснення платежів на погашення утворених різниць в пенсії виникає у терорганів ПФУ лише з 01.01.2019 р., проте не раніше від виділення коштів на їх фінансування.

Зважаючи на мотиви рішення Верховного Суду від 15.02.2018 р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кечко проти України» (заява № 63134/00), «Серков проти України» (заява № 39766/05), «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах з 24.02.2018 р. має місце втручання у право особи на мирне володіння майном у розумінні ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До такого висновку суд доходить, насамперед, з причини не визначення у Постанові №103 чіткого та передбачуваного поза розумним сумнівом у часі моменту виконання обовязку із здійснення платежу по виплаті належної громадянину на праві приватної власності частини протиправно недоплаченої пенсії.

Загальновідомими у розумінні ч. 3 ст. 78 КАС України суд визнає ті обставини, що кошти на фінансування цих платежів не були виділені Державою протягом 2016-2017 р.р.

Тому відкладення непроведених з вини Держави платежів на період 2019-2020 р.р. і поставлення цих платежів остаточно у залежності від наявності відповідного фінансування, суд не може визнати ані законним, ані легітимним, ані пропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Додатково до викладеного суд також вважає, що норми Постанови №103 не можуть змінювати правового регулювання тих правовідносин, котрі вже склались у часі до моменту набрання законної сили згаданим актом права, і слугувати виправданням допущеному терорганом ПФУ зволіканню у формі бездіяльності при вирішенні питання про проведення перерахунку пенсії.

У спірних правовідносинах владний субєкт був повинен провести перерахунок пенсії заявника до 24.02.2018 р., однак не зробив цього.

Відтак, норми Постанови №103 можуть поширювати дію на випадки подання пенсіонерами заяв про перерахунок пенсій або надходження від органів проходження служби матеріалів для перерахунку пенсій, що мали місце вже після 24.02.2018 р.

Але і при цьому, суд звертає увагу владного субєкта, що приписи Постанови №103 не узгоджуються з положеннями ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (станом до 24.02.2018 р.), адже запроваджують інший, значно гірший для громадянина порядок проведення перерахунку.

Водночас з цим, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у владного субєкта наміру допускати порушення закону у процедурі перерахунку пенсії та у проведенні майбутніх збільшених виплат за перерахованою пенсією. З цих міркувань суд не знаходить підстав для задоволення позову в іншій частині, адже вимоги 1) заявлені на майбутнє, 2) стосуються правовідносин, котрі ще не склались у часі, 3) стосуються правовідносин, відносно яких відсутні докази обрання владним субєктом наперед певного варіанту правової поведінки.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (місцезнаходження 61022, Харківська область, місто Харків, пл. Свободи, буд.№5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) з приводу неприйняття рішення стосовно перерахунку пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місце проживання - 62457, Харківська область, Харківський район, с. Березівка, вул. Горького, буд. 29) на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області №100/22114 від 10.10.2017 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (місцезнаходження 61022, Харківська область, місто Харків, пл. Свободи, буд.№5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) провести з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місце проживання - 62457, Харківська область, Харківський район, с. Березівка, вул. Горького, буд. 29) на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області №100/22114 від 10.10.2017 р. та провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням вже переданих у власність громадянина коштів як платежів за пенсією у спірний період.

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Сліденко А.В.