Справа № 750/10993/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Коротких А.Ю.

Федотова І.В.,

секретар судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

визнати протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на вісім років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня звернення за призначенням пенсії 05.07.2017 року, та провести відповідні виплати.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Позивач має право та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року у справі №825/2122/16, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, викладене у протоколі засідання Комісії від 30 вересня 2016 року № 101. Зобов`язано Міністерство соціальної політики України повторно розглянути справу ОСОБА_1 щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з урахуванням постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі № 825/2659/15-а та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року у справі № 825/1176/16, та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2.

Судом при розгляді даної справи встановлено, що 24.09.2015 року у справі № 825/2659/15-а Чернігівським окружним адміністративним судом було винесено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення від 25 червня 2015 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В іншій частині позову відмовлено.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі №825/1176/16, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року скасовано та прийнято нову. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України від 28 квітня 2016 року, викладене у протоколі №97, про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зобов`язано Міністерство соціальної політики України повторно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. До заяви надав документи на підтвердження права на призначення пенсії на пільгових умовах, в тому числі копію постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року у справі №825/2122/16, яким встановлено факт виконання робіт в зоні відчуження у період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_3 , оскільки згідно наказу від 19 липня 1987 року №196 цього числа позивач вибув у район ЧАЕС, а згідно наказу від 24 вересня 1987 року №263 датою вибуття позивача з району ЧАЕС є 24 вересня 1987 року.

Позивач вказує, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 30.03.2017 року. Ці обставини згідно ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дають право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто пенсійний вік зменшується на 8 років.

У зв`язку з досягненням пільгового пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, але листом від 13.10.2017 року №27186/08 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії позивачу, посилаючись на те, що відсутні первинні документи, що підтверджують періоди перебування у зоні відчуження.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС доводиться матеріалами справи, а тому він відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Колегія суддів, погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії) для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме особи, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, мають право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Згідно п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавств.

Згідно п. 10 Порядку посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). Вказаний перелік є вичерпним.

Як вбачається з листа відповідача від 13.10.2017 року за №27186/08 ОСОБА_1 для призначення пенсії надав довідку на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_3 , яка дислокувалася за межами зони відчуження. У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12 липня 2013 року № 25938 та від 09 серпня 2013 року № 25938 не відображено дні виїздів в зону відчуження.

Однак, з досліджених матеріалів справи вбачається, що обставини щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлені судовими рішеннями по справі №825/2659/15-а та по справі №825/1176/16, які набрали законної сили та, як встановлено вище, мають для цієї справи преюдиційне значення.

Зокрема, з постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року по справі №825/2659/15-а та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року № 825/1176/16 вбачається, що ОСОБА_1 виконував роботи саме в зоні відчуження у період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_3 , оскільки згідно наказу від 19 липня 1987 року № 196, саме цього числа (19 липня 1987 року) слід вважати вибуття позивачем у район ЧАЕС та згідно наказу від 24 вересня 1987 року № 263 датою вибуття позивача з району ЧАЕС є 24 вересня 1987 року, що спростовує твердження комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України щодо не відображення днів виїздів в зону відчуження ОСОБА_1 .

Крім того, як було встановлено судом під час розгляду справи №825/2659/15-а згідно з документами, наданими Дубовицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області, підтверджується оплата праці позивачу у підвищеному розмірі у період виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.

Відповідно до п.п. «г» п.7 Порядку надання та оформлення документів для призначення пенсій, при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документи на підтвердження особливого статусу особи, що додаються до заяви про призначення пенсії є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М.Кузьмишина

Судді: А.Ю.Коротких

І.В.Федотов