Справа № 803/355/18
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/355/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №16078-17 від 19 жовтня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 14.07.2017 року, за результатами якої складено акт №6515/03-20-13-07/НОМЕР_1 від 17.07.2017. На підставі даного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесена податкова вимога №16078-17 від 19.10.2017, в якій зазначено, що станом на 18.10.2017 сума податкового боргу становить 63 095,29 грн. з яким податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 58 108,26 грн., та військовий збір в сумі 4 992,03 грн.

Позивач вважає необґрунтованими висновки податкового органу, викладені в акті перевірки які не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку або будь яких інших, крім зазначення заявниками сум нібито отриманої заробітної плати. Також зазначає що висновки контролюючого органу зроблені без належної правової оцінки та дослідження зібраної за результатами перевірки інформації, вчиненні на підставі суб'єктивних припущень, що як наслідок вказує на недоведеність встановлених перевіркою порушень.

З огляду на викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №16078-17 від 19.10.2017 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав (а.с.35). В обґрунтування своєї позиції вказав, що оскаржувана позивачем податкова вимога винесена у зв'язку із несплатою узгоджених грошових зобов'язань, а саме податкових повідомлень-рішень від 10.08.2017 № та № які не скасовані та є чинними. Вважає, що оскаржувана податкова вимога сформована у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак просив суд в позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 14.07.2017.

За результатами перевірки складено акт №6515/03-20-13-07/НОМЕР_1 від 17.07.2017 (8-22).

В подальшому відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017 № яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 76 785,22 грн. (а.с.37) та податкове повідомлення-рішення від 10.08.2017 № яким визначено податкове зобов'язання з військового збору на загальну суму 4 992,03 грн. (а.с.39).

Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу 10.08.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуті у зв'язку із закінченням терміну зберігання 18.09.2017 (а.с.40).

На підставі вищевказаного акту перевірки та податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській області винесено податкову вимогу №16078-17 від 19.10.2017, в якій зазначено, що станом на 18.10.2017 сума податкового боргу становить 63 095,29 грн. з яких податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 58 108,26 грн., та військовий збір в сумі 4 992,03 грн. (а.с.7)

Надаючи правову оцінку податковій вимозі, що оскаржується, суд зважає на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як передбачено пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як слідує з матеріалів справи податкові повідомлення-рішення від 10.08.2017 № та № були надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернуті із відміткою відділенням поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» 18.09.2017.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами по справі податкові повідомлення-рішення від 10.08.2017 № та № ні в адміністративному ні в судовому порядку не оскаржені та не скасовані, а відтак є чинними.

Таким чином грошові зобов'язання позивача згідно податкових повідомлень-рішень від 10.08.2017 № та № на момент розгляду даної справи є узгодженими, а відтак становлять податковий борг.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми, податковий орган надіслав позивачу податкову вимогу за №16078-17 від 19.10.2017, яку отримано 20.02.2018.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідача були правові підстави для формування та надіслання податкової вимоги №16078-17 від 19.10.2017.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог, натомість відповідач довів правомірність винесення оскаржуваної податкової вимоги №16078-17 від 19.10.2017.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №16078-17 від 19.10.2017 є не обґрунтованим та до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295, підпунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №16078-17 від 19 жовтня 2017 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2018 року

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський