Справа № 824/1035/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/1035/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рілайт" до Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рілайт" (далі - позивач, ТОВ Рілайт) звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 у частині накладення штрафних санкцій за відсутність проведення реєстрації податкових накладних № 116, 117, № 25 45, 47 54.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.12.2016 року Чернівецькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про накладення штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Однак, позивач не погоджується з накладенням штрафних санкцій, так як порушення строку реєстрації податкових накладних відбулось не з його вини, про що було відомо відповідачу завчасно, оскільки 22.07.2016 року у приміщенні ТОВ Рілайт на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.07.2016 року СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області був проведений обшук та вилучено всі електронні та паперові документи на підприємстві. У тому числі було вилучено сервер s/n СZС 9280070, на якому зберігалось програмне забезпечення для подання податкових накладних. А тому у позивача не було жодної можливості зареєструвати вище вказані податкові накладні. Про неможливість проведення реєстрації податкових накладних відповідач був повідомлений 25.07.2016 року листом № 71 та 02.08.2016 року направив відповідь позивачеві, де зазначив, що дане обладнання та документи знаходяться на експертизі та будуть повернуті після її проведення.

Також, позивач зазначив, що 16.11.2016 року відповідач направив позивачеві ОСОБА_1 про проведення камеральної перевірки, у якому зазначив перелік податкових накладних, які не були зареєстровані. Водночас, 24.11.2016 року позивачем було направлено відповідачу лист вих. № 102, проте, що станом на липень 2016 року обладнання та документація не була повернута, а податкові накладні будуть зареєстровані одразу, як тільки виникне змога - довести їх реєстрацію. (т. 1 а. с. 18)

Крім того, позивач зазначив, що всі вище перераховані поважні обставини пропуску строку реєстрації податкових накладних відповідачем не були взяті до уваги, при прийнятті рішення про накладення штрафних санкцій.

З урахуванням зазначених обставин, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги та просив справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував, просив справу розглядати у порядку письмового провадження та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 ст. 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю Рілайт згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстроване 17.12.2013 року, ідентифікаційний номер № 39026775, за адресою: 58021, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Гречаного Валерія, 39А. (т. 1 а. с. 80).

З 15.11.2016 року по 15.11.2016 року Чернівецькою обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Чернівецькій області було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ Рілайт. За наслідками перевірки складено Акт від 15.11.2016 року №2712/24-12-12-01/39026775 ( т. 1 а. с. 13-14).

16.11.2016 року листом №13299/10/24-12-12-01 позивачу направлено Акт від 15.11.2016 року № 2712/24-12-12-01/39026775 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних (т. 1 а. с. 16).

24.11.2016 року позивачем направлено відповідачу лист № 102, яким повідомлялось, що на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.07.2016 року по справі № 727/5239/16-к було проведено обшук у приміщенні, яке орендує "Рілайт" та вилучено всі електронні та паперові документи на підприємстві, тому податкові накладні будуть зареєстровані пізніше. (т. 1 а. с.18)

01.12.2016 року відповідачем на підставі акту перевірки від 15.11.2016 року № 2712/24-12-12-01/39026775 з урахуванням виявлених порушень винесено податкове повідомлення-рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1, яке отримане позивачем 05.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (т. 1 а. с. 9, 51)

01.12.2016 року позивачу направлено листа № 14013/10-24-12-12-01, в якому зазначено, що податковим кодексом України не передбачено звільнення від відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом з метою зясування обставин справи, з урахуванням пояснень сторін, вимог позивача було зобовязано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, зупинявся, а також у справі оголошувалася перерва у звязку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано достатні докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України (який діяв на момент вказаних правовідносин) зобовязував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України (у редакції, чинній на момент витребування доказів) передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст. 69 КАС України (у редакції, чинній на момент витребування доказів) витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою прийняття рішення.

Крім того, з урахуванням вимог п. 4-5 ст. 11, ст. ст. 69 КАС України (у редакції, чинній на момент витребування доказів) витребувано у позивача письмові докази - матеріали в обґрунтування позовних вимог, а також матеріали, які стали підставою прийняття рішення.

Суд звертає увагу, що 03.10.2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03.10.2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що провадження у цій справі було відкрито до набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, то справа надалі повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, тобто за правилами, що діють з 15.12.2017 року.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобовязував позивача ухвалами суду надати суду письмові докази в обґрунтування позовних вимог.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів з власної ініціативи або заклопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

Водночас, судом у порядку ч. 4 ст. 9 КАС України додаткові докази витребувано у позивача, відповідачів.

Дослідженням письмових доказів встановлено.

Із змісту акту №2712/24-12-12-01/39026775 від 15.11.2016 року вбачається, що на підставі п. п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України Чернівецькою ОДПІ проведено 15.11.2016 року камеральну перевірку з питань своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ Рілайт (ЄДПРОУ 39026775) з листопада 2015 року по вересень 2016 року, перевірку проведено 15.11.2016 року в приміщенні Чернівецької ОДПІ. За результатами перевірки встановлено порушення встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України, розділу II Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних. (т. 1 а. с. 91)

01.12.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, із змісту якого видно, що за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, та згідно зі ст. 120-1 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф в сумі 31145,03 грн. помісячна сума штрафу, а також розмір штрафу у відсотках зазначені в розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації накладних/розрахунків коригування до податкових в ЄРПН. (т. 1 а. с. 98-99).

Із протоколу обшуку від 22.07.2016 року видно, що у позивачу вилучено зокрема: компютерну техніку; картонну папку білого кольору під назвою «Продаж за листопада 2015 року», в якій знаходяться оригінали документів ТОВ «Рілайт» (видаткові накладні) за листопад 2015 року; картонну папку білого кольору під назвою Придбання за січень 2016 року», в якій знаходяться оригінали документів ТОВ «Рілайт» (видаткові накладні, акти виконаних робіт) за січень 2016 року; картонна папка чорного кольору під назвою «Придб.», в якій знаходяться оригінали документів ТОВ «Рілайт» (видаткові накладні, акти виконанх робіт) за травень липень 2016 року; картонна папка білого кольору під назвою «Продаж за січень 2016 року», в якій знаходяться оригінали документів ТОВ «Рілайт» (видаткові накладні) за січень 2016 року; папка скорошивач синього кольору під назвою Видаткові накладні», в якій знаходиться оригінали документів ТОВ «Рілайт» (видаткові накладні) за червень липень 2016 року; картонна папка білого кольору ТОВ «Рілайт» під назвою «ОСОБА_2 частина друга 2016 р.», в якій знаходиться оригінали документів ТОВ «Рілайт», банківські виписки по рахункам з 01.07.2016 року по 20.07.2016 рік; пластикова папка сірого кольору ТОВ «Рілайт» під назвою «ОСОБА_3 Аваль» частина перша з 01.01.2016 по 31.03.2016 р.», в якій знаходиться оригінали документів ТОВ «Рілайт», банківські виписки по рахункам за квітень липень 2016 року; картонна папка чорного кольору під назвою «ТОВ «Рілайт» ПН отримані за січень червень 2016 року», в якій знаходиться документи ТОВ «Рілайт», копії податкових накладних та витягів з ЄДР за січень червень 2016 року; картонна папка білого кольору ТОВ Рілайт» під назвою «Діамантбанк» за 2015 2016 р.р.», в якій знаходиться оригінали документів ТОВ «Рілайт», банківські виписки по рахункам ТОВ «Рілайт» за 2015 2016 роки; картонна папка синього кольору під назвою «ТОВА «Рілайт» «Звітність 2016 року», в якій знаходить оригінали документів ТОВ «Рілайт», податкова, статистична звітність за 2016 рік з урахуванням додатку до протоколу обшуку від 22.07.2016 року за п. п. 1-72. (т. 1 а. с. 21-39).

27.07.2016 року ТОВ «Рілайт» подало клопотання до слідчого управління фінансових розслідувань, в якому зазначило, що під час обшуку були вилучені документи фінансово-господарської діяльності товариства, печатка, банківські документи та ін. у звязку з чим ТОВ «Рілайт», зокрема: позбавлений можливості реєструвати в ЄРПН видаткові накладні, подавати встановлену звітність та своєчасно, повно та правильно нараховувати та сплачувати належні бюджету платежі, а тому позивач просив повернути вилучені з офісного приміщення під час обшуку документи. (т. 1 а. с. 85-86).

02.08.2016 року слідчим управлінням фінансових розслідувань надано відповідь про те, що вилучені під час обшуку в офісному приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул.. Головна, 190а/65 та у складських приміщеннях ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Жасмінна, 3а речі перелічені у клопотанні на даний час використовуються у проведенні комплексу слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також у проведенні необхідних експертиз. (т. 1 а. с. 87)

Листом до начальника Чернівецької ОДПІ, який зареєстрований відповідачем 25.07.2016 року головний бухгалтер ТОВ «Рілайт» вказав, що позивач не може вчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному Державному Реєстрі Податкових Накладних у звязку з тим, у ТОВ «Рілайт» відповідно до ухвали від 14.07.2016 року СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області, було вилучено всі електронні та паперові носії інформації. (т. 1 а. с. 89)

Із змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.08.2016 року справа №727/6028/16-к (провадження № 1 кс /727/1994/16) видно, що позивачем оскаржено дії посадових осіб слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо не повернення компютерної техніки та бухгалтерських документів, яке позбавило товариство можливості подати встановлену звітність та своєчасно, повно та правильно нарахувати та сплачувати належні бюджетні платежі. Рішенням суду від 15.08.2016 року зобовязано слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області надати копії документів, вилучених під час обшуку, а саме: вантажно-митні декларації, видаткові накладні, акти виконаних робіт за травень липень 2016 року, видаткові накладні за червень липень 2016 року, податкові накладні, папку з документами під назвою «Звітність 2016 року, папку з документами під назвою «Авансові звіти», копії програмних забезпечень, за допомогою яких, товариством здійснювалось ведення бухгалтерського та податкового обліків, опис документів та речей, вилучених під час проведення обшуку в складському приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Жасмінна, 3а. Ухвала оскарженню не підлягає. (т. 1 а. с. 101-102)

Крім того дослідженням письмових доказів, зокрема податкових накладних встановлено, що:

23.11.2015 року позивачем складено податкові накладні № 116 та 117, які зареєстровані в ЄРПН 14.12.2015 року.

26.01.2016 року позивачем складено податкову накладну № 71, яка зареєстрована в ЄРПН 19.02.2016 року.

22.09.2016 року позивачем складено податкову накладну № 87, яка зареєстрована в ЄРПН 18.10.2016 року.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснення протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим кодексом.

Також позивачем складені податкові накладні:

11.07.2016 року ТОВ «Рілайт складено податкову накладну № 25, яка зареєстрована в ЄРПН 15.08.2016 року.

12.07.2016 року позивачем складено податкові накладні № 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, які зареєстровані в ЄРПН 19.08.2016 року.

13.07.2016 року позивачем складено податкові накладні № 33, 34, 35, 36, які зареєстровані в ЄРПН 19.08.2016 року.

14.07.2016 року позивачем складено податкову накладну № 37, яка зареєстрована в ЄРПН 19.08.2016 року.

18.07.2016 року позивачем складено податкові накладні № 38, 39, які зареєстровані в ЄРПН 19.08.2016 року.

19.07.2016 року позивачем складено податкові накладні № 40, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 49, які зареєстровані в ЄРПН 19.08.2016 року.

20.07.2016 року позивачем складено податкову накладну № 50, яка зареєстрована в ЄРПН 19.08.2016 року.

21.07.2016 року позивачем складено податкову накладну № 51, яка зареєстрована в ЄРПН 19.08.2016 року.

25.07.2016 року позивачем складено податкові накладні № 52, 53, 54, які зареєстровані в ЄРПН 19.08.2016 року. (т. 1 а.с. 13-14, 106-165).

З урахуванням досліджених письмових доказів встановлено, що посадовими особами відповідача у кримінальному провадженні № 0000022 від 30.03.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.07.2016 року в період із 10:00 до 15:00 годин 22.07.2016 року в службовому приміщенні ТОВ «Рілайт» було вилучено документи первинного бухгалтерського обліку позивача 2016 2017 років; компютерна техніка, які зазначені у протоколі обшуку та додатках до нього. (т. 1 а. с. 21-39)

Вказані обставини вказують на те, що примусове вилучення документів первинного бухгалтерського обліку за липень 2017 року та інших періодів, що не заперечувалось у ході розгляду справи, позбавило позивача права своєчасно, як того вимагає Податковий кодекс України, подати та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 25 - 45, 47 54.

При цьому вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема із змісту ухвали суду від 15.08.2016 року видно, що 22.07.2016 року в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000022 від 30.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області проведено обшук в офісному приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 190-А/65, де вилучили майно, яке вказано в протоколі обшуку та додатку до нього, серед якого також: вантажно-митні декларації, видаткові накладні, акти виконаних робіт за травень-липень 2016 року, видаткові накладні за червень-липень 2016 року, податкові накладні, папку з документами під назвою «Звітність 2016 року», папку з документами під назвою «Авансові звіти», печатку ТОВ «Рілайт», копії програмних забезпечень, за допомогою яких, товариством здійснювалось ведення бухгалтерського та податкового обліків.

Судом встановлено, що є необхідність ТОВ «Рілайт» в отриманні копій вилучених документів для подачі податкової звітності та сплати належних платежів бюджету.

Суд прийшов до висновку, що у слідчого відсутні правові підстави ненадання копій вилучених документів ТОВ «Рілайт», а тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Оскільки в протоколі проведення обшуку в складському приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Жасмінна, 3-А відсутній опис документів, які були вилучені слідчим, опис документів до протоколу не був доданий, то слід зобов'язати слідчого надати ТОВ «Рілайт» опис документів та речей, вилучених під час проведення обшуку в складського приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Жасмінна, 3-А.

З урахуванням зазначених обставин, судом зобовязано слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області надати копії документів, вилучених під час обшуку, а саме: вантажно-митні декларації, видаткові накладні, акти виконаних робіт за травень липень 2016 року, видаткові накладні за червень липень 2016 року, податкові накладні, папку з документами під назвою «Звітність 2016 року, папку з документами під назвою «Авансові звіти», копії програмних забезпечень, за допомогою яких, товариством здійснювалось ведення бухгалтерського та податкового обліків, опис документів та речей, вилучених під час проведення обшуку в складському приміщенні ТОВ «Рілайт» за адресою: м. Чернівці, вул. Жасмінна, 3а. Ухвала оскарженню не підлягає. (т. 1 а. с. 101-102)

Проаналізувавши вимоги чинного законодавства, нормативно правових актів, що регулюють спірні правовідносини, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази які мають юридичне значення для розгляду справи, встановивши фактичні обставини у справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та чинного законодавства України.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків, у тому числі після проведення процедур митного контролю митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, за додержанням якого покладено на контролюючі органи, що в силу ст. 62 Податкового кодексу України є способом здійснення податкового контролю.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням : покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).

У відповідності до ст. 16 Закону України Про інформацію податкова інформація -сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно до ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Як вбачається зі змісту ст. 72 ПК України Збір податкової інформації для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

1) від платників податків та податкових агентів,

2)від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного ґанку України, зокрема інформація,

2) від банків, інших фінансових установ,

3) від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів;

4) за результатами податкового контролю;

6)для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено три види перевірок: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.75.1.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згідно п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Для встановлення факту несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не потрібні оригінали первинних документів (ПН) чи копії -засвідчені печаткою посадових осіб.

Перевіркою встановлено, порушення п.201.10 ст.201 розділу V Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних з листопада 2015 року по вересень 2016 року.

Статтею 10 Податкового кодексу України зазначено, що Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Згідно п. 111.2 ст. 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідальність платника передбачена п. 120/1 .1 ст. 120/1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст. ст. 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

-10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

-20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

-30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

-40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем допущено порушення п.201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України щодо строків реєстрації податкових накладних, та податковим законодавством непередбачено звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, зокрема, несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 116-117 від 23.11.2015 року .

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, і частина 1 ст. 77 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних доказів причини несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 116-117 від 23.11.2015 року, а тому в цій частині визначенні строку порушення подачі та реєстрації податкових накладних і прийняття рішення є правомірним.

Крім того, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 у частині накладення штрафних санкцій за відсутність проведення реєстрації податкових накладних № 25 від 11.07.2016 року, № 26-32 від 12.07.2016 року, № 33-36 від 13.07.2016 року, № 37 від 14.07.2016 року, № 38-39 від 18.07.2016 року, № 40-45, 47, 48, 49 від 19.07.2016 року, № 50 від 20.07.2016 року, № 51 від 21.07.2016 року, № 52-54 від 25.07.2016 року, підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що оскільки документи первинної бухгалтерської звітності за червень липень 2016 року вилучені по протоколу обшуку від 22.07.2016 року згідно додатку до нього, які були повернуті відповідно до ухвали суду від 15.08.2016 року, вказує на те, що від незалежних на то обставин позивач був позбавлений права відповідно до закону своєчасно зареєструвати податкові накладні № 25 45, 47 54 за липень 2016 року, про що було відомо відповідачу, однак відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 не були враховані вказані обставини.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 у частині накладення штрафних санкцій за відсутність проведення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 25 від 11.07.2016 року, № 26-32 від 12.07.2016 року, № 33-36 від 13.07.2016 року, № 37 від 14.07.2016 року, № 38-39 від 18.07.2016 року, № 40-45, 47, 48, 49 від 19.07.2016 року, № 50 від 20.07.2016 року, № 51 від 21.07.2016 року, № 52-54 від 25.07.2016 року.

3. В частині визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 та накладення штрафних фінансових санкцій за відсутність проведення реєстрації податкових накладних № 116-117 від 23.11.2015 року, які зареєстровані ЄРПН 14.12.2015 року, відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Рішення прийнято з урахуванням перебування судді у відпустці та на лікарняному.

Суддя П.Д. Дембіцький