Справа № 208/4623/17(2-а/208/272/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року справа № 208/4623/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3

на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 року (головуючий суддя Івченко Т.П.)

у справі № 208/4623/17

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області)

про визнання протиправними рішень та спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просили:

визнати протиправним рішення відповідача № 30 від 26.07.2017 про відмову у поновленні виплати пенсії за віком як науковому працівнику ОСОБА_2;

визнати протиправним рішення відповідача № 31 від 26.07.2017 про відмову у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_3;

зобов'язати відповідача витребувати пенсійні справі і перерахувати та поновити пенсію за віком як науковому працівнику ОСОБА_2 з 07.10.2009, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, учаснику Великої Вітчизняної війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України; перерахувати та поновити пенсію за віком ОСОБА_3 з 07.10.2009, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до березня 1993 року позивачі проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, як науковий працівник, ОСОБА_3 отримувала пенсію за віком. Надалі позивачі виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, у звязку з чим виплату пенсій припинено. Рішеннями № 30 та № 31 від 26.07.2017 Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в поновленні виплати пенсій протиправно відмовлено.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що незважаючи на безспірне право позивачів на пенсію, виходячи із п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що на обліку у м. Дніпродзержинську (Кам'янське) позивачі не перебували і за територіальним розподілом відділ, в якому знаходилися позивачі на обліку до виїзду в Ізраїль, не відноситься до Заводського району м. Кам'янське.

До 18.07.2017 будь-якого звернення з особистою заявою від позивачів до органів Пенсійного фонду України з питання відновлення або призначення пенсії не було, і особистих заяв позивачі до зазначених органів не подавали і через їх представника.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 через представника ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачів, зокрема, зазначає, що у спірних правовідносинах слід керуватися розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 672-р, яким схвалено стратегію модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, зокрема, впроваджено заходи обслуговування громадян незалежно від місця їх реєстрації.

Після ухвалення рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009 від 07.10.2009, у пенсіонерів відновилось право на отримання раніш нарахованої та призначеної пенсії, а у органу Пенсійного фонду України відновився обовязок поновити виплату пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано письмову заяву про заміну сторони у даній справі з Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як правонаступника відповідно до ст. 52 КАС України.

Розглянувши означену заяву апеляційний суд відповідно до ст.52 КАС України здійснює процесуальне правонаступництво відповідача у справі.

Відповідачем поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач наполягає на правильності його позиції з огляду на п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005.

Також відповідно до п.2.9 цього Порядку № 22-1 особа, що звертається за пенсією, повинна предявити паспорт (або інший документ), що засвідчує особу, місце її проживання.

Документи, передбачені Порядком № 22-1 щодо підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України в м. Кам'янське позивачами до управління не подавались.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, до березня 1993 року позивачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживали в ІНФОРМАЦІЯ_4.

З 04.07.1988 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком як науковому працівнику, з 15.07.1991 ОСОБА_3 призначено пенсію за віком.

В березні 1993 року позивачі виїхали на постійне місце проживання до держави Ізраїль і з цього часу постійно проживають в державі Ізраїль, з реєстрації за місцем проживання в Україні зняті. Виплату пенсій позивачам припинено.

ОСОБА_1 є представниками інтересів громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в тому числі, в управліннях Пенсійного фонду України, у всіх державних органах щодо вчинення всіх необхідних дій для призначення, поновлення, нарахування, перерахунку та виплати, а також одержанні належної вказаним особам пенсій за довіреністю від 28.05.2017, посвідченої ОСОБА_4, адвокатом-нотаріусом у місті Рішон ле-Ціон, Ізраїль (а. с.29, 30).

За даними довіреності, виданої на ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкає за адресою: Ізраїль, м. Нетанія, вул. а-Рав КукАДРЕСА_1.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У відповідності до положень ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України).

18.07.2017 ОСОБА_1, як повноважний представник позивачів, звернувся до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами про призначення/перерахунок пенсії (а.с.6, 7), в яких просив перерахувати, поновити з 07.10.2009 виплату пенсій із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством України, а також просив здійснити запит або відновити пенсійні справи та всі необхідні для відновлення виплати документи.

Рішеннями Заводського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відмову в призначенні пенсії № 30 та № 31 від 26.07.2017 позивачам відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відмова мотивована тим, що розглянувши матеріали, надані для поновлення пенсії, зясовано, що позивачі не перебували на обліку в Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, як одержувачі пенсії. Посилаючись на п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, відповідач зазначив, що заява для призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання заявника, а не за місцем реєстрації довіреної особи. Відповідно до наданих для поновлення пенсії копій документів не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України в м. Камянське позивачів. Останнє місце реєстрації АДРЕСА_2.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваних рішень відповідача та відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Як зазначено у вказаному Рішенні №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

З огляду на наведене, з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для припинення виплати пенсії як перебування пенсіонера за кордоном.

Отже з 7 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися в будь-якому разі незалежно від місця проживання пенсіонера.

І саме з цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

В поданих Пенсійному фонду України повноважним представником позивачів заявах позивачі просили відповідача поновити їм виплату пенсії з 07.10.2009 і на час звернення з заявами про поновлення виплати пенсії жодні норми, які б омежували право позивачів на отримання пенсії за віком, були відсутні.

За правилами ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

При цьому аналіз норм пенсійного законодавства вказує на те, що особа, яка має право на виплату пенсії та здійснила визначені законом дії на реалізацію свого права щодо поновлення виплати пенсії, має право на таке поновлення незалежно від місця свого проживання або перебування.

Приписами ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», перерахунок та поновлення виплати пенсії здійснюється на підставі особисто поданої пенсіонером заяви, також, заяву про перерахунок та поновлення виплати пенсії може бути подано пенсіонером через свого повноважного представника.

Згідно пункту 1.1 наведеного вище Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно абз.1 п.1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Отже наведені норми містять положення, що дозволяють звернення пенсіонера з заявою про поновлення виплати пенсій не особисто, а через законного представника.

Як встановлено вище, заяви про поновлення виплати пенсії від 18.07.2017 подані повноважним представником позивачів разом всіма необхідними документами (а.с. 6, 7), що не суперечить нормам чинного пенсійного законодавства, зокрема, наведеному вище Порядку.

Відповідач дій щодо поновлення виплати пенсії не вчинив, надав інформаційну відповідь, яка фактично зводиться до того, що до виїзду в Ізраїль позивачі на території в м. Кам'янське не проживали, до відповідного управління Пенсійного фонду України заяви позивачами не подавались.

Втім, як зазначено вище, позивачі, хоч і проживають постійно за кордоном, однак є громадянами України, а тому мають такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання. Отже, сама суть звернення позивачів з метою захисту свого законного права на пенсійне забезпечення в Україні проживаючи за кордоном, не може залежати від їх місця проживання (останнього місця реєстрації в Україні), як і залежність від такого звернення особисто.

Оскільки відповідач після отримання заяви позивачів від 18.07.2017 не здійснив жодних визначених Законом дій щодо взяття особи на облік, витребування пенсійних справ, поновлення та перерахунку пенсії, він тим самим порушив право особи на отримання пенсійних виплат.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними рішень відповідача від 26.07.2017 №30, №31 та зобовязання відповідача витребувати пенсійні справи позивачів, перерахувати та поновити їм виплату пенсії з урахуванням всіх підвищень, надбавок та доплат.

Судом першої інстанції неповно зясовані обставин, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 року у справі № 208/4623/17 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 30 від 26.07.2017 про відмову у поновленні виплати пенсії за віком як науковому працівнику ОСОБА_2.

Визнати протиправним рішення Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 31 від 26.07.2017 про відмову у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_3.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувати пенсійну справу, перерахувати та поновити пенсію за віком як науковому працівнику ОСОБА_2 з 07.10.2009, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством України, як непрацюючому пенсіонеру, учаснику Великої Вітчизняної війни.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувати пенсійну справу, перерахувати та поновити пенсію за віком ОСОБА_3 з 07.10.2009, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки,встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко