Справа № П/811/226/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року справа № П/811/226/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участі секретаря судового засідання - Толстової О.І.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача1 - Тарасенко Я.І.,

представник відповідача 2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача1: УМВС України в Кіровоградській області ,

відповідача 2 : УМВС України на Одеській залізниці, від імені якого діє комісія з ліквідації УМВС України на Одеській залізниці

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в особі ліквідаційної комісії нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період служби в ОВС в 2005, 2006, 2008,2009,2010 та 2012 роках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з вимогами ст. 83 КЗпП України, під час звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки. Так, позивач зазначає, що при переведені на службу в УМВС України на Одеській залізниці, відповідач-1 не перерахував грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, чим порушено його право на отримання зазначених коштів.

Відповідач -1 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи, з яких встановлено, що наказом УМВС в Кіровоградській області від 30.12.2015 року №463 о/с з 01.01.2015 року позивач був відряджений до УМВС України на Одеській залізниці для подальшого проходження служби, а наказом УМВС України на Одеській залізниці від 08.09.2015 №124 о/с звільнений з органів внутрішніх справ. Отже, на думку представника відповідача-1, саме цим наказом мало бути визначено кількість днів невикористаної відпустки, які підлягали грошовій компенсації, а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.61-64)

В судовому засіданні представник відповідача1, позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

На підставі ч.3 ст.243 КАС України в судовому засіданні 03.04.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено та в судовому засіданні підтверджено, що позивач з 28.03.2005 по 08.09.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема:

- з 26.05.2010 року до 01.01.2015 року на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Знам'янського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області;

- з 01.01.2015 року по 08.09.2015 року - помічника начальника лінійного відділу - оперативного чергового чергової частини ЛВ на ст. Помічна УМВС України на Одеській залізниці.

Наказом №124 о/с від 08.09.2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справи за пунктом 64 підпункт "г" (через скорочення штатів) з 08.09.2015р. (а.с.120). Цим же наказом передбачена виплата ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану частину відпустки у 2015 році за 25 днів (а.с.120).

Позивач в позовній заяві стверджує, що ним не використано чергові відпустки у 2005, 2006, 2008, 2009,2010 та 2012 роках. Оскільки при звільненні йому було виплачено лише компенсацію за частину невикористаної відпустки за 2015 рік, а за попередні періоди розрахунок не проведено та кошти не виплачено, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач-2 надав інформацію суду про кількість днів невикористаних позивачем відпусток за вказані ним у позові періоди (а.с.121).

Так, у 2015році позивач не використав щорічну відпустку /а.с.121/.

При цьому, судом встановлено, з 01.12.2008 року по 18.12.2008 року ОСОБА_1 перебував у додатковій відпустці /а.с.122/.

Крім того, позивачу також було надано додаткову відпустку для участі в сесії період з 09.03.2009 року по 29.03.2009 року /а.с.124/, що не спростовано позивачем під час судового розгляду.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Кабінетом Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Порядок надання відпусток особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ урегульовано розділом VI Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 року (далі Положення).

З урахуванням проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ, правовідносини між сторонами у даному випадку регулюються спеціальним законодавством.

Відповідно до пункту 56 Положення особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров'я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з пункту 2 зазначеного Положення спеціальне звання «старший лейтенант міліції» належить до начальницького складу осіб, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ.

Позивач, як особа начальницького складу (на час звільнення перебував у званні старшого лейтенанта міліції), мав право на отримання грошової компенсації саме за невикористану в році звільнення відпустку, а не за період під час проходження ним служби.

Підставою для проведення виплати грошової компенсації є наказ про звільнення особи з ОВС із зазначенням кількості невикористаних днів щорічної відпустки в році звільнення.

Оскільки позивач у вересні 2015 року звільнився з органів внутрішніх справ та не використав відпустку за 2015 рік, йому у відповідності до п. 56 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ була нарахована та виплачена грошова компенсація за 25 днів невикористаної в році звільнення відпустки 2163,34 грн. /а.с.23/ Розрахунок компенсації, виплаченої за невикористану в році звільнення (за 2015 рік) відпустку, позивач не оскаржує, тобто погодився з визначеною йому до сплати сумою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення суду складено 10.04.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко