Справа № 332/752/17(2-а/332/40/17)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2018 року

Київ

справа №332/752/17

адміністративне провадження №К/9901/46210/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №332/752/17 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

22.03.2018 Міністерства оборони України направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ппостанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №332/752/17. Одночасно у касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 прийнята у відкритому судовому засіданні. Повний текст виготовлено 29.01.2018. Отже, останнім днем подачі касаційної скарги було 28.02.2018.

Касаційну скаргу до Верховного Суду відповідачем направлено поштою 22.03.2018.

В обгрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що не були присутні під час ухвалення постанови, повний текст отримано скаржником 20.02.2018, відповідно до штампу вхідної кореспонденції, про що свідчить супровідний лист Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року.

Наведені позивачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження суд визнає неповажними, оскільки штамп вхідної кореспонденції не є належним доказом на підтвердження дати отримання скаржником копії постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, а лише фіксує факт реєстрації кореспонденції в канцелярії відповідача.

У зв'язку з цим, належних підтверджень, а саме конверту чи його копії з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії оскаржуваної постанови до суду не надано.

Отже, до касаційної скарги не додано доказів які б підтверджували дату вручення скаржнику судового рішення.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на скрутне матеріальне становище Міністерства оборони України, а також на те, що сплата судового збору здійснюється через Державну казначейську службу України, що займає досить тривалий час. Заява про сплату судового збору направлена, але підтвердження про оплату не отримано.

Згідно з частинами 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити судовий збір та перелік суб'єктів до яких таке відстрочення застосовується обумовлено статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розглянувши вказане клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки скаржником не було надано доказів на скрутне матеріальне становище Міністерства оборони України. Крім того, обставини, пов'язані з фінансуванням установи та особливістю процедури сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у вище вказаній редакції) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600,00 гривень.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у даній справі позов містить одну основну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачу касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280 грн.

За таких обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору в сумі 1280 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030102, призначення платежу «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції обґрунтоване клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наданням належних доказів, які підтверджують дату отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та надання документа про сплату судового збору в сумі 1280 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №332/752/17 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута; вимог статті 332 КАС України - судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду