Справа № 820/3717/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року

Київ

справа №820/3717/17

адміністративне провадження №К/9901/44701/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду в складі судді Заічко О.В. від 19.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Старосуда М.І., Лях О.П., Яковенка М.М. від 25.10.2017 у справі №820/3717/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" до Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсними розпоряджень та встановлення відсутності компетенції,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати недійсним розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.09.2012 року № 2373 Про проведення інвестиційного конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту Електронний квиток у повному обсязі;

- визнати недійсним розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2013 року № 660 Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту Електронний квиток у повному обсязі;

- встановити відсутність компетенції Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) щодо виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2013 року № 660 Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту Електронний квиток;

- встановити відсутність компетенції Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) щодо виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2013 року № 660 Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту Електронний квиток.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, зазначений адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувані рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України, оскільки про наявність оскаржуваних розпоряджень позивачу було відомо у 2013 році при укладенні Інвестиційного договору.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що 25.07.2017 року з рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/21783/15 позивач дізнався, що виручка, з якої мав бути реалізований проект, не є бюджетними коштами, відтак вважає порушеним своє право на отримання прибутку від інвестиційної діяльності. Отже, вважає, що саме з вказаної дати позивач дізнався про порушення свого права, а тому позов подано у встановлені законом строки.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судами встановлено, що предметом позову в даній справі є оскарження розпоряджень Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.09.2012 року № 2373 «Про проведення інвестиційного конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту «Електронний квіток» та від 29.04.2013 року № 660 «Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту «Електронний квиток» (а.с. 15-17; 19-20).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване розпорядження № 2373 прийняте 29 грудня 2012 року, а оскаржуване розпорядження № 660 прийняте 29 квітня 2013 року. Обидва Розпорядження КМДА прийняті в межах функцій органу місцевого самоврядування, мають характер ненормативного правового акту, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремих суб'єктів - юридичних осіб та, як наслідок, застосовується одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Зокрема, Розпорядженням № 2373 від 29.12.2012 року оголошено про проведення інвестиційного конкурсу із залученням інвестора до реалізації інвестиційного проекту «Електронний квіток».

Протоколом №32/2013 засідання постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 14.02.2013, утвореної Розпорядженням КМДА від 22.10.2007 року № 1403, затверджено умови інвестиційного конкурсу із залучення інвестора до реалізації інвестиційного проекту «Електронний квиток» (надалі - «Умови конкурсу»).

Судом встановлено, що зазначений конкурс проведено та позивач став переможцем конкурсу із залучення інвестора до реалізації інвестиційного проекту "Електронний квиток", про що Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29.04.2013 р. видане відповідне розпорядження № 660.

Як вбачається з матеріалів справи, на реалізацію розпорядження № 660 від 29.04.2013 року між позивачем та відповідачами - Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 09.08.2013р. укладений Інвестиційний договір Щодо створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному пасажирському транспорті (Електронний квиток) № 050-13/і/131.

В цьому договорі зазначено, що при укладені договору сторони керувались Законом України «Про інвестиційну діяльність», іншими Законами та оскаржуваними розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.09.2012 № 2373 та від 29.04.2013 № 660.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що про спірні розпорядження КМДА позивачу було відомо ще у 2013 році.

В касаційній скарзі позивач вказує, що про порушення виконавчим органом Київської міської ради вимог Закону України «Про інвестиційну діяльність» при прийняті спірних розпоряджень він дізнався лише 25.07.2017 року з рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/21783/15.

Проте колегія суддів зазначає, що при укладенні Інвестиційного договору № 050-13/і/131. 09.08.2013 року позивач керувався Законом України «Про інвестиційну діяльність», іншими Законами та оскаржуваними розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.09.2012 № 2373 та від 29.04.2013 № 660. Отже, мав можливість надати правову оцінку вказаним розпорядженням та встановити, чи порушують оскаржувані розпорядження права позивача.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач не був позбавлений можливості оскаржити розпорядження КМДА у встановлені строки.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які були об'єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пей Термінал" залишити без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від19 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду