Справа № 159/875/18
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 рокум. КовельСправа № 159/875/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Брестська, 111/3) до інспектора патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_3 (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2018 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2018 року. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 11.02.2018 року о 11 год. 00 хв., на а/д М-01 35 км., керував автомобілем «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1, перевозив негабаритний вантаж довжиною 20 м. 20 см. без відповідного дозволу.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлено на основі неналежного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Зокрема, постанова про притягнення його до відповідальності, всупереч вимогам ст.ст. 251, 252 КУпАП, постановлена без жодних доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 33, 251, 252 КУпАП, оцінка доказів не проводилась, обєктивного та законного розгляду справи не відбувалося та його законні права (зокрема і право на правову допомогу) відповідачем ігнорувалися, в оскаржуваній постанові взагалі не міститься його пояснень та посилань на докази, якими він обґрунтовував законність своїх дій.

Просив скасувати постанову серії ВР № 215620 від 11.02.2018 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 06.03.2018 року судове засідання у справі було відкладено. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав матеріали адміністративного позову та ухвали про відкриття провадження у справі 05.03.2018 року, однак відзив на предявлений позов не подав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Однак, суд не може погодитись в повній мірі з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_3 11.02.2018 року винесено постанову серії ВР № 215620 та притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що він 11.02.2018 року о 11 год. 00 хв., на а/д М-01 35 км. керував автомобілем «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1, перевозив негабаритний вантаж довжиною 20 м. 20 см. без відповідного дозволу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

ОСОБА_2 здійснював перевезення негабаритного вантажу автомобілем «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1, відповідно до дійсного дозволу № 40 НГ від 02.02.2018 року. Згідно вказаного дозволу, параметри транспортного засобу повинні бути: довжиною 19,80 м; шириною 3,20 м.; висотою 4,45 м.; загальна вага автопоїзда - 40 т.

В своєму позові позивач зазначив про те, що він дійсно перевозив вантаж довжиною 20,20 м.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 31 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи.

В даному випадку перевізник ТОВ "Негабарит-Сервіс" для отримання зазначеного вище дозволу самостійно зазначив довжину вантажу, який має бути перевезений (19,8 м.), проте вантаж мав довжину 20,20 м., тобто більшу, ніж заявлено в дозволі.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивач у його вчиненні є повністю доведена.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що він мав право перевозити вантаж довжиною до 22 м. без спеціального дозволу, оскільки інші параметри вантажу, який він перевозив, перевищують допустимі норми, в зв'язку з чим і видавався відповідний дозвіл, в якому чітко визначена довжина вантажу, який перевозиться. Тому перевозити вантаж з більшою довжиною, ніж зазначено в дозволі, позивач не мав права.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, доведена повністю, а дії відповідача в цілому відповідають вимогам чинного законодавства.

Однак, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності, відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 22, 33, 252, 280 КУпАП, не прийнято до уваги ту обставину, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності; порушення перевезення негабаритного вантажу було допущено лише в частині довжини автопоїзда; перевищення довжини, по відношенню до дозволеної, є незначним (40 см.); будь-якої шкоди правопорушенням не заподіяно та будь-яких негативних наслідків не наступило.

На переконання суду, зазначені обставини є підставою для звільнення особи від відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб0єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у звязку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 22, 33, ст.ст. 251, 252, 280, 287, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Брестська, 111/3) до інспектора патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_3 (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 215620 від 11.02.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, в звязку із малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, - закрити.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_4