Справа № 815/1465/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1465/18
УХВАЛА

05 квітня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області шляхом зупинення дії рішення головного управління ДФС в Одеській області про опис майна у податкову заставу та заборони головному управлінню ДФС в Одеській області до вирішення спору по суті здійснювати опис майна в податкову заставу, поданої до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду до подання адміністративного позову надійшла заява про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій заявник просить суд:

- зупинити дію рішення Головного Управління ДФС в Одеській області про опис майна у податкову заставу №250/11/15-32-17- 08-18 від 23.03.2018 року;

- заборонити Головному Управлінню ДФС в Одеській області до вирішення спору по суті здійснювати опис майна в податкову заставу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що 29.03.2018 року нею було отримано податкову вимогу форми «Ф» ГУ ДФС в Одеській області №32275-17 від 20.03.2018 року про сплату податкового боргу в сумі 322634,32 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу №250/11/15-32-17-08-18 від 23.03.2018 року. Позивач вважає вищезазначені документи протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та має про намір їх оскаржити у судовому порядку.

Протиправність податкової вимоги №32275-17 від 20.03.2018 року та рішення про опис майна у податкову заставу №250/11/15-32-17-08-18 від 23.03.2018 року заявник обґрунтовує тим, що на момент формування вищезазначеної податкової вимоги, вже було відкрито судове провадження по оскарженню податкових повідомлень-рішень, що були покладені в її основу, а отже грошове зобовязання було ще не узгоджено, і відповідно, не набуло статус податкового боргу, що у свою чергу унеможливлює існування податкової вимоги. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що податкове зобовязання не набуло статусу податкового боргу, то ірішення про опис майна заявника в податкову заставу також,на думку позивача, є протиправним.

Крім того позивач зазначає, що 15.03.2018 року про оскарження податкових повідомлень-рішень нею було повідомлено ГУ ДФС в Одеській області відповідно до п. 56.5 ст.56 Податкового кодексу України шляхом подання необхідної заяви.

Підсумовуючи вищенаведене, ОСОБА_1 вважає, що неправомірний опис майна в податкову заставу на підставі рішення, щодо якого очевидними є ознаки протиправності та порушення прав особи, до ухвалення рішення по справі може суттєво зашкодити її правам та інтересам та спричинити неможливість здійснення господарської діяльності та виконання нею договірних зобовязань за договорами з усіма контрагентами.

Відповідно до ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що подана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає встановленим вимогам КАС України щодо її форми та змісту, та за її подання позивачем сплачено судовий збір.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах адміністративного позову та керуючись законом.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що 02.03.2018 року головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області були винесені податкові повідомлення рішення № 05 та №, якими фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було визначено суми грошових зобовязань на суму відповідно 16153,20 грн. та 222042,65 грн. Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями, позивач звернулась до суду з метою їх оскарження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2018 року № 05 та № та відкрито провадження в адміністративній справі №815/1130/18.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що 20.03.2018 року головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області було винесено податкову вимогу форми «Ф» №32275-17 про сплату податкового боргу в сумі 322634,32 грн., а 23.03.2018 року рішення про опис майна у податкову заставу №250/11/15-32-17-08-18.

Згідно частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом про розгляді заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не вбачається ознак очевидної протиправності рішення про опис майна у податкову заставу №250/11/15-32-17-08-18 від 23.03.2018 року, оскільки позивачем, в обґрунтування її посилань на винесення спірного рішення під час процедури судового оскарження податкових повідомлень-рішень № 05 та № від 02.03.2018 року, не надано будь-яких доказів про повідомлення нею головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про узгодження нею податкових зобовязань в судовому порядку. Надані заявником до суду копія ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року про відкриття провадження у справі №815/1130/18, супровідний лист суду від тієї ж дати, повістка про виклик в судове засідання ФОП ОСОБА_1 у цій справі також не містять інформації про обізнаність ГУ ДФС в Одеській області про зазначені обставини. Інших ознак, з яких вбачається очевидність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не зазначено.

Доказів щодо наявності фактів та обставин, що свідчили б про вчинення головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області дій, направлених на суттєве перешкоджання правам та інтересам заявника, спричиняли б неможливість здійснення нею господарської діяльності та виконанню договірних зобовязань з контрагентами ФОП ОСОБА_1 у заяві не зазначено, та в матеріалах заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви не міститься. З цих підстав суд вважає твердження позивача про імовірне існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі, неможливість захисту цих прав без вжиття заходів забезпечення позову, недоведеним належними доказами, у звязку з чим воно не може бути підставою для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись приписами ст.ст. 4, 5-12, 14, 78, 150-156, 243, 248, 256, 294КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, поданої до подання позовної заяви, до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області шляхом зупинення дії рішення головного управління ДФС в Одеській області про опис майна у податкову заставу та заборони головному управлінню ДФС в Одеській області до вирішення спору по суті здійснювати опис майна в податкову заставу відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст. 295 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.