Справа № 204/181/18
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/181/18
Провадження № 2-а/204/38/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про визнання дій Інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення протиправними та визнання протоколу про адміністративне правопорушення протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

-визнати дії інспектора Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта ОСОБА_4 щодо складання протоколу серії БР №233030 від 09.01.2018 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП протиправними;

-визнати протокол серії БР №233030 від 09.01.2018 року про адміністративне правопорушення протиправним.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що 09.01.2018 року він залишив свій автомобіль марки «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1, припаркованим по вулиці Робочій у м.Дніпро. Приблизно о 19.45 годині йому подзвонив знайомий ОСОБА_5, та повідомив, що автомобіль «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1, стоїть поперек дороги біля трамвайних колій. У позивача боліло серце, він випив корвалол та побіг до автомобіля. Діставшись до місця, де стояв автомобіль, він побачив, що автомобіль знаходиться не на парковочному місці, а поперек дороги біля трамвайних колій. Біля автомобіля, патрульних УПП НП не було, вони сиділи в машині поруч. Позивач підійшов до патрульної машини, щоб дізнатися, що трапилось. Працівники поліції, не виходячи з автомобіля, не представившись, в грубій формі примусили його сісти за кермо автомобіля, не зважаючи на стан. Підкорившись примусу, остерігаючись застосування фізичної сили з боку працівників поліції, з метою усунення очевидної небезпеки для руху автотранспорту по вулиці Робочій м. Дніпро, перебуваючи в стані крайньої необхідності, позивач був змушений сісти за кермо автомобіля, внаслідок чого, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вважаючи зазначений протокол протиправним, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Судом вірно визначено найменування відповідачів як Інспектор роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6, Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції.

Встановлено, що наявні підстави для закриття провадження у справі.

В судовому засіданні позивач, його представник, кожний окремо, заперечували проти закриття провадження у справі.

Відповідач - Інспектор роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву, якою просив залишити позовну заяву без розгляду.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права і обов'язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, а отже, оскарження останнього, як окремого акту та дій по його складанню, в судовому порядку не передбачено.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм права, слід дійти висновку, що кінцевим результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення є прийняття уповноваженим органом одного з рішень, визначених ст. 284 КУпАП. При прийнятті рішення повинні враховуватись обставини, що визначені ч.1 ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно повинна враховуватись і правомірність дій по складанню протоколу, дотримання нормативно-правових актів посадовою особою, яка його склала, тощо, що в даному випадку повинно здійснюватись судом, уповноваженим на його розгляд та прийняття відповідного рішення у вигляді постанови.

Відповідно до 3 частини 2 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо пред'явлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію, що є підставою при закритті провадження у справі не застосовувати ч. 2 ст. 238 КАС України.

Відповідна правова позиція викладена і в листі Вищого адміністративного Суду України від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09 „Щодо застосування норм процесуального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що адміністративна справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.221, 254, 283, 284, 251, 290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.19, 238, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про визнання дій Інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення протиправними та визнання протоколу про адміністративне правопорушення протиправним закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар