Справа № 814/3055/17
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 р. № 814/3055/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Садівничого товариства «Вітамін», с. Зайчівське, Вітовський район, Миколаївська область, 57244
до відповідача:Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003
про:визнання протиправним та скасування постанови від 15.12.2017 № 125-КП ; визнання протиправною та скасування постанови від 15.12.2017 № 126-КП,

Садівниче товариство «Вітамін» (надалі - Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач) від 15.12.2017 № 125-КП про накладення адмінштрафу у розмірі 3 200 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову Управління від 15.12.2017 № 126-КП про накладення адмінштрафу у розмірі 64 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство вказало, що Управління, в порушення вимог затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (надалі - Порядок № 509), не повідомило позивача про розгляд справи, чим позбавило його права на участь у процесі прийняття відповідних рішень.

У відзиві на позовну заяву (арк. спр. 49-51) Управління повідомило про дотримання ним норм, спрямованих на належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Товариство подало відповідь на відзив (арк. спр. 79-82), в яких зазначило, що Повідомлення було повернуто відповідачу 14.12.2017, тобто напередодні розгляду справи. З посиланням на затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 «Правила надання послуг поштового зв'язку» та на затверджений наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12.03.2006 № 211 «Порядок пересилання поштових відправлень», Товариство вказало, що воно мало бути повідомлено про надходження реєстрованого поштового відправлення. З не залежних від Товариства причин, про надходження до об'єкту поштового зв'язку Повідомлення йому нічого не було відомо. Проте, на думку позивача, відповідач мав можливість проінформувати Товариство телефоном, тим більше, що такий спосіб зв'язку Управління використало для інформування позивача зокрема про надходження скарги, про проведення інспекційного відвідування, про подання документів. Крім того, саме 15.12.2017 (в день розгляду справи) представник Товариства подав документи на виконання припису Управління, але про розгляд справи повідомлений не був. Товариство вказало, що після звільнення голови правління ОСОБА_1 (скарга якої стала підставою для проведення інспекційного відвідування) керівництво намагається налагодити облік та упорядкувати документацію. З урахуванням того, що припис був виконаний, позивач є неприбутковою організацією (існує виключно за рахунок членських внесків), не всі обставини, що були викладені у скарзі ОСОБА_1, відповідали дійсності, на думку Товариства, за умови, якби йому було відомо про час розгляду справи, у нього була би реальна можливість вплинути на рішення Управління, оскільки завданням Управління в першу чергу є попередження правопорушень та роз'яснювальна робота, а не накладення штрафів.

У запереченнях (арк. спр. 96-98) Управління вказало, що виконання позивачем припису про усунення виявлених порушень не звільняє від сплати штрафних санкцій, а використання декількох засобів для повідомлення суб'єкта господарювання про розгляд справи не є обов'язковим.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу від 15.11.2017 № 285 «Про проведення інспекційних відвідувань» (арк. спр. 52-53), повідомлення про інспекційне відвідування від 16.11.2017 № 159 (арк. спр. 61), позивач 17.11.2017 був проінформований про проведення інспектором праці з 20 по 21 листопада 2017 року інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю.

20.11.2017 керівнику Товариства було вручено направлення № 507 на проведення позапланової перевірки з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками; ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці; оплата праці; розрахунок з працівниками при звільненні; допомога при тимчасовій непрацездатності (арк. спр. 62).

Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 14-01151/0220 (надалі - Акт, арк. спр. 63-70) керівник Товариства підписав без зауважень.

Повідомленням про призначення розгляду справи від 08.12.2017 № 16/4742 (надалі - Повідомлення, арк. спр. 71, 72) відповідач проінформував відповідача про те, що розгляд справи про порушення законодавства про працю відбудеться 15.12.2017 о 9 годині.

Повідомлення не було вручено позивачу та було повернуто до Управління (арк. спр. 73).

Відповідно до пояснень Управління, Порядком № 509 не передбачено направлення повідомлення про призначення розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Постановою від 15.12.2017 № 125-КП про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (надалі - Постанова № 125, арк. спр. 74-76) перший заступник начальника Управління, з посиланням на вказані в Акті порушення:

частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (надалі - Закон № 108) - виплата заробітної плати один раз на місяць;

частини першої статті статті 116 КЗпП України - непроведення розрахунку в день звільнення;

частини першої статті 117 КЗпП України - невиплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

статті 32 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - порушення строку розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності;

частини третьої статті 24 КЗпП України - допуск працівника до роботи без повідомлення відповідного органу про прийняття працівника на роботу, -

на підставі абзацу восьмого частини другої статті 265 КЗпП України (порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї частини), наклала на Товариство штраф у розмірі мінімальної заробітної плати - 3 200 грн.

Постановою від 15.12.2017 № 126-КП про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (надалі - Постанова № 126, арк. спр. 77-78) перший заступник начальника Управління, з посиланням на вказані в Акті порушення частини п'ятої статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону № 108, пунктів 1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, - ненарахування індексації заробітної плати двом працівникам, на підставі абзацу четвертого частини другої статті 265 КЗпП України (недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці), наклала на Товариство штраф у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, - 64 000 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Факти допуску порушень, відповідальність за які передбачена статтею 265 КЗпП України, Товариство не заперечило.

Статтею 265 КЗпП України не передбачено можливості зменшення розміру встановлених штрафів залежно від майнового стану роботодавця та/або від виконання роботодавцем припису про усунення виявлених порушень.

Як вказано у пункті 6 Порядку № 509, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку № 509 встановлено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Виходячи з пояснень Управління, в день розгляду справи доказів того, що Товариство було про такий розгляд поінформовано, не було.

З урахуванням цього суд дійшов висновку, що дії відповідача, що були спрямовані на притягнення позивача до відповідальності, не відповідають вказаним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям добросовісності та необхідності урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України від 05.04.207 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон № 877), заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої-восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої-четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п'ятої статті 2 Закону № 877).

Таким чином, на відповідача (як на орган, що здійснює державний нагляд за додержанням законодавства про працю) поширюються норми статті 1 та частини четвертої статті 4 Закону № 877.

У статті 1 Закону № 877 містяться визначення термінів. Так, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом; спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Як вказано у частині четвертій статті 4 Закону № 877, виключно законами встановлюються зокрема спосіб та форми здійснення заходів державного нагляду (контролю).

В порушення вказаних норм Закону № 877, спосіб та форми здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю встановлені не законом, а «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно, при здійсненні інспекційного відвідування Управління діяло всупереч частині другій статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Оскільки докази, на підставі яких Управління прийняло Постанови, були отримані з порушенням порядку, встановленого законом, суд дійшов висновку про безпідставність притягнення Товариства до відповідальності.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 139, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Садівничого товариства "Вітамін" (с. Зайчівське, мВітовський район, Миколаївська область, 57244, ідентифікаційний код 23090419) до Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 39787411) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати прийняту 15.12.2017 першим заступником начальника Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. М. Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 39787411) постанову № 125-КП про накладення штрафу.

3. Визнати протиправною та скасувати прийняту 15.12.2017 першим заступником начальника Управління Держпраці у Миколаївській області постанову № 125-КП про накладення штрафу.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 39787411) на користь Садівничого товариства "Вітамін" (с. Зайчівське, Вітовський район, Миколаївська область, 57244, ідентифікаційний код 23090419) судовий збір в сумі 1 600 грн., сплачений платіжним дорученням від 28.12.2017 № 73.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна