Справа № 816/2055/17
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2055/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.

представників позивача - Данілової Н.Н., Поливода Т.О.

представника відповідача - Ільченко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2017 Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (надалі - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Полтавській області (надалі - ДЕІ у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 17.10.2017 №06-23-14 (надалі - Припис).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної відповідачем позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами складено акт №202/01-01-14, на підставі якого винесено оскаржуваний припис від 17.10.2017 №06-23-14. Позивач вважає вказаний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що вимоги пункту 2 Припису суперечить строкам проведення державної екологічної експертизи, визначеним статтею 38 Закону України "Про екологічну експертизу". Стосовно пункт 4 Припису, яким зобов'язано позивача до 17.11.2017 отримати у встановленому законодавством порядку та представити документи що посвідчують право власності або користування земельними ділянками, зазначає, що до повноважень відповідача не відноситься здійснення державного нагляду щодо отримання у встановленому законодавством порядку та перевірки документів, що посвідчують право власності або користування земельними ділянками.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 провадження у справі відкрито, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами статей 105, 106, 107, 121 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII " Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29.11.2017 відповідачем через канцелярію суду подано заперечення на адміністративний позов (а.с.38), за змістом яких відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на те, що пункт 2 Припису не суперечить вимогам чинного законодавства. Вказує, що статтею 38 Закону України "Про екологічну експертизу" передбачено граничні строки проведення державної екологічної експертизи, а саме: до 45 календарних днів з продовження у разі потреби до 60 днів. Зазначає, що положеннями статей 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", 5 Закону України "Про охорону земель", 7 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено право Державної екологічної інспекції здійснювати нагляд дотримання вимог законодавства у сфері охорони земель.

Ухвалою суду від 30.11.2017 зупинено провадження у справі до отримання висновків державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 Квт і більше з використанням органічного палива на об'єктах підприємства.

Ухвалою суду від 01.03.2018 поновлено провадження у справі.

27.03.2018 позивачем подано до суду додаткові пояснення (а.с.90-93), у яких позивач зазначив, що вимоги щодо належного оформлення прав користування земельними ділянками, реєстрації договорів оренди таких ділянок тощо до екологічних вимог не відноситься. Вважає, що при винесені пункту №4 Припису ДЕІ у Полтавській області перебрало на себе повноваження іншого органу державної влади.

02.04.2018 відповідачем подано відповідь на пояснення (а.с.128-129), у яких відповідач спростовує доводи ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

У судовому засіданні представники позивача вимоги позовної заяви підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників учасників справи та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

На підставі наказу ДЕІ у Полтавській області від 21.09.2017 №197/01-03 "Про проведення позапланового заходу (перевірки) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", з метою контролю виконання раніше наданого припису від 07.04.2016 №06-23-14 (а.с.40-47) по усуненню виявлених недоліків, порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення планового заходу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (а.с.48) та направлення на перевірку від 21.09.2017, у термін з 27.09.2017 по 10.10.2017 посадовими особами ДЕІ у Полтавській області проведено позапланову перевірку ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт №202/01-01-14 (а.с.49-53).

У акті перевірки №202/01-01-14 зафіксовано:

- що на момент проведення перевірки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснюється експлуатація устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива за відсутності позитивного висновку державної екологічної експертизи. В зв'язку з вищевикладеним, пункт 2 раніше наданого Держекоінспекцією припису від 07.04.2016 №06-23-14 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не виконано;

- відповідно до інформації ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" пп.198, 204, 205, 209 та 2012, раніше наданого Держекоінспекцією припису від 07.04.2016 №06-23-14, залишаються не виконаними.

Вказаний акт перевірки №202/01-01-14 підписаний представником позивача 17.10.2017 (а.с.55 зворотній бік).

17.10.2017 за результатами перевірки відповідачем складено припис № 06-23-24 (а.с.54-55).

Пунктом 1 вказаного припису зобов'язано на підставі даного припису розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, з встановленням термінів та відповідальних виконавців, затвердити його відповідним наказом. Копію наказу і плану представити Державній екологічній інспекції у Полтавській області (далі - Держекоінспекція). Строк виконання 20 днів після отримання припису.

Пунктом 2 припису зобов'язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" отримати висновки державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на об'єктах, що знаходяться за адресами:... Строк виконання до 17.11.2017.

Пунктом 4 припису зобов'язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" отримати у встановленому законодавством порядку та представити до Держекоінспекції документи, що посвідчують право власності або користування земельними ділянками за адресами: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, 2к; м.Полтава, вул.Жовтнева, 42; м.Полтава, вул. Шведська Могила, 24; м.Полтава, вул.Жовтнева, 26/14; м.Полтава, пров.Інтернаціональний, 12. Строк виконання до 17.11.2017.

Позивач не погодився з приписом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 17.10.2017 №06-23-14, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон №877-V).

Так, за приписами статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону № 877-V).

Перелік підстав позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) передбачений статтею 6 Закону № 877-V, при цьому, під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону. Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із частиною восьмою статті 7 Закону № 877-V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, та у разі виявлення порушення вимог законодавства, видавати приписи щодо усунення порушень вимог законодавства.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не оскаржується порядок та підстави проведення перевірки. Позивач не згодний з приписом ДЕІ у Полтавській області від 17.10.2017 №06-23-14.

Пунктом 2 Припису зобов'язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" отримати висновки державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на об'єктах, що знаходяться за адресами... Строк виконання до 17.11.2017.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України "Про екологічну експертизу" (тут і надалі в редакції чинній на момент проведення позапланового заходу), об'єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про екологічну експертизу" встановлено, що в Україні здійснюються державна, громадська та інші екологічні експертизи.

Висновки державної екологічної експертизи є обов'язковими для виконання. Приймаючи рішення щодо подальшої реалізації об'єктів екологічної експертизи, висновки державної екологічної експертизи враховуються нарівні з іншими видами державних експертиз.

Відповідно до частини першої статті 13 вказаного Закону державна екологічна експертиза організовується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, проводить державну екологічну експертизу стосовно об'єктів, рішення щодо затвердження (схвалення) яких приймається Кабінетом Міністрів України. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Положеннями статті 39 Закону України "Про екологічну експертизу" передбачено, що висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об'єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки.

Позитивні висновки державної екологічної експертизи після затвердження їх центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, є підставою для відкриття фінансування проектів і програм чи діяльності.

Реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.

В разі негативної оцінки об'єктів державної екологічної експертизи замовник зобов'язаний забезпечити їх доопрацювання відповідно до вимог еколого-експертного висновку і своєчасну передачу матеріалів на додаткову державну екологічну експертизу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 28 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (у редакції чинній на момент проведення позапланового заходу) державна екологічна експертиза проводиться відповідно до Закону України "Про екологічну експертизу".

Завданнями державної екологічної експертизи є: визначення екологічної безпеки господарської та іншої діяльності, яка може нині або в майбутньому прямо або посередньо негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища; оцінка повноти й обґрунтованості передбачуваних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища та здоров'я населення, яка здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, разом з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (у редакції чинній на момент проведення позапланового заходу), висновок державної екологічної експертизи є обов'язковим для виконання.

Відповідно до Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №808 здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим у сфері теплової енергетики: устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

З викладеного вбачається, що обов'язок отримувати висновок державної екологічної експертизи у суб'єкта господарської діяльності виникає виключно в разі здійснення ним діяльності, що становить підвищену екологічну небезпеку, або наявності у нього об'єктів підвищеної екологічної небезпеки.

Разом з тим, у спірних правовідносинах варто звернути увагу на те, що 23.05.2017 прийнято Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" №2059-VIII.

Пунктом першим статті 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" визначено, що Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності.

Крім того, частиною четвертою статті 17 вказаного закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про екологічну експертизу".

Враховуючи, що 17.06.2017 було опубліковано Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" в офіційному виданні "Голос України" №110, останній набрав чинності 18.06.2017 та був ведений в дію 18.12.2017.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваного припису набрав чинності Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", яким скасовано Закон України "Про екологічну експертизу" та внесено зміни в Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища", зокрема, скасовано розділ VI "Екологічна експертиза".

Враховуючи вищезазначені зміни законодавства та те, що діючі об'єкти ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", відповідно до статті 3 Закон України "Про оцінку впливу на довкілля", не підлягають оцінці впливу на довкілля, позивач листом від 28.12.2017 №036-08/2847 звернувся до ДЕІ у Полтавській області із проханням скасувати пункт 2 припису від 17.10.2017 №06-23-14 (а.с.72)

За результатом розгляду вказаного листа ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", відповідач листом від 01.02.2018 №347/01-14/06-17 повідомив, що отримання отримання позитивного висновку державної екологічної експертизи не є обов'язковим (а.с.73).

Отже, відповідач визнав відсутність правових підстав для отримання висновку державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на об'єктах ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Таким чином, 2 припису ДЕІ у Полтавській області від 17.10.2017 №06-23-14 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку пункту 4 спірного Припису, яким зобов'язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" отримати у встановленому законодавством порядку та представити до Держекоінспекції документи, що посвідчують право власності або користування земельними ділянками за адресами: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, 2к; м. Полтава, вул. Жовтнева, 42; м. Полтава, вул. Шведська Могила, 24; м. Полтава, вул. Жовтнева, 26/14; м. Полтава, пров. Інтернаціональний, 12, суд виходить з наступного.

Положенням Про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011 визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України і Міністра, а також цим Положенням.

Основними завданнями Держекоінспекції України, зокрема, є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Відповідно до Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (чинного на час існування спірних правовідносин), затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року № 464 (далі по тексту - Порядок №464) визначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Пунктом 4.22. Порядку встановлено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно пункту 4.25. Порядку, строк виконання припису встановлює державний інспектор залежно від виявлених порушень природоохоронного законодавства, але не більше ніж 6 місяців. У разі неможливості виконання приписів у встановлені в них строки суб'єкт господарювання, що перевірявся, може звернутись до органу Держекоінспекції для їх продовження з обґрунтуванням та підтверджуючими документами, оформленими належним чином.

Таким чином, суд зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) - Державної екологічної інспекції - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень в термін, що не перевищує шість місяців.

Відповідно до статі 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до обов'язкових екологічних вимог відносять: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення; д) збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

З вищевикладеного слідує, що вимоги щодо належного оформлення прав користування земельними ділянками до екологічних вимог не відносяться.

Крім того, положеннями статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 459/2011 "Про Державну інспекцію сільського господарства України" виконання функцій щодо реалізації державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі віднесено до компетенції Державної інспекції сільського господарства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" передбачена ліквідація Державної інспекції сільського господарства України. Після її ліквідації функції із забезпечення формування державної політики щодо використання і охорони земель сільськогосподарського призначення перейдуть до Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.03.2018 у справі №820/12120/15

Таким чином слід дійти висновку, що при проведенні перевірки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" вимог природоохоронного законодавства в частині, що стосується зобов'язання отримання та надання документів, які підтверджують право користування земельними ділянками, відповідач перебрав на себе повноваження іншого органу державної влади.

Відтак, пункт 4 припису ДЕІ у Полтавській області від 17.10.2017 №06-23-14 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, матеріалами справи (належними, допустимими та достатніми доказами) підтверджено, що при проведенні перевірки, складенні акту і оскаржуваного припису були порушені вимоги частини другої статті 19 Конституції України, згідно з якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1600,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №76407 від 17.11.2017 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1600,00 грн підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, ) до Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 17 жовтня 2017 року №06-23-14.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко