Справа № 225/6369/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року справа №225/6369/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року (повний текст складено 02 лютого 2018 року в м. Торецьк) у справі № 225/6369/17 (суддя І інстанції Мигалевич В.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про зобов'язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про зобов'язання до вчинення певних дій, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 20 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_2 виповнилось 50 років і він мав визначений нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи, зокрема, понад 30 років загального стажу та понад 13 років стажу на підземних роботах, однак, після розгляду поданих документів позивачу в призначенні пенсії було відмовлено у зв'язку з не зарахуванням до його пільгового страхового стажу періоду роботи на «Шахті ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» з 18 квітня 2005 року по 09 вересня 2010 року в зв'язку з тим, що заявник при зверненні за оформленням пенсії не надав документального підтвердження свого пільгового стажу.

Про даний факт ОСОБА_2 дізнався отримавши 01 листопада 2017 року від відповідача листа за № 191/К-09-01-02, з якого він також дізнався про розмір свого пільгового стажу, внаслідок чого виявилось, що позивачу також не зараховано до його пільгового трудового стажу роботу у Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01 грудня 2003 року по 01 квітня 2005 року.

Такі дії відповідача ОСОБА_2 вважає неправомірними та такими, що не ґрунтуються на законі та порушують його права. Просив суд: дії управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області стосовно відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком визнати неправомірними. Рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про відмову у призначенні пенсії за віком скасувати. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 період роботи на «Шахті ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» з 18 квітня 2005 року по 09 вересня 2010 року та у Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01 грудня 2003 року по 01 квітня 2005 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення ним з відповідною заявою.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі № 225/6369/17 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_2 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. В решті позовних вимог - відмовлено.

Представником позивача на рішенням суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржене рішення суду скасувати частково та прийняти нове рішення в частині вимог ОСОБА_2 щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області зарахувати до його пільгового страхового стажу періоди роботи на «Шахті ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» з 18 квітня 2005 року по 09 вересня 2010 року та у Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01 грудня 2003 року по 01 квітня 2005 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, яким дані вимоги задовольнити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції зробив хибний висновок стосовно обраного способу захисту порушених прав позивача саме у зазначений спосіб, який не можна вважати найбільш ефективним, так як зобовязання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не може убезпечити від повторного звернення до суду, у звязку з відсутністю гарантій, що пенсійний орган при повторному розгляді заяви про призначення пенсії зарахує ОСОБА_2 до його пільгового стажу спірні періоди роботи і призначить пенсію.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача, він в спірний період часу працював: з 01.12.2003 року по 01 квітня 2005 року у ПП «Горизонт Плюс» на посаді прохідника підземного, а з 18.04.2005 року по 09.09.2010 року на шахті ім. «Ю.О.Гагаріна» ДП «Артемвугілля» на посаді прохідника підземного (а.с. 8-10).

20 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсійний орган рішенням № 293 від 19 квітня 2017 року в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2 відмовив, мотивуючи відмову тим, що страховий стаж позивача, який документально підтверджений складає 29 років 2 місяці 20 днів, яких пільговий стаж по списку № 1 складає 4 роки 9 місяців 14 днів (а.с. 11, 28).

Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії з віком не враховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» з 18.04.2005 року по 09.09.2010 рік на посаді прохідника підземного у зв'язку з відсутністю рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, та періоди роботи на Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01.12.2003 року по 01.04.2005 рік на посаді прохідника підземного у зв'язку з відсутністю довідок про підтвердження пільгового стажу роботи та копій наказів про атестацію робочих місць, виданих головою комісії з припинення або ліквідатором.

Між сторонами по справі виник спір стосовно правомірності зарахування до пільгового стажу, який дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період його роботи на ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» з 18.04.2005 року по 09.09.2010 рік, та на Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01.12.2003 року по 01.04.2005 рік, а також неправомірності відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до ст. 22 «Загальної Декларації прав людини», кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній и культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я, екологічної безпеки (пункти 1, 6 статті 92 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів.

ОСОБА_4 з п. п.1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом ОСОБА_3 України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_3 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12.08.93 року №637.

Відповідно до п. 20 цього ж Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 цього Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу повний робочий день у ПП «Горизонт Плюс» з 01.12.2003 року по 04 березня 2004 року в якості учня гірничого робочого на підземних роботах, а з 04.03.2004 року по 01.04.2005 року проходчиком на підземних роботах; на шахті ім. «Ю.О.Гагаріна» ДП «Артемвугілля» з 18.04.2005 року по 09.09.2010 рік, зазначені посади відповідають Списку №1, а тому відповідач протиправно відмовив зарахувати в пільговий стаж позивача ці періоди його роботи.

Крім цього, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12 серпня 1993 року № 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Віповідно до ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи ДП «шахта ім. Ю.О. Гагаріна» є м. Горлівка Донецької області. ДП «шахта ім. Ю.О. Гагаріна» з 09.03.2011 року знаходиться в стані припинення за рішенням засновників (а.с. 13-15).

ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особиПП «Горизонт Плюс» є м. Горлівка Донецької області, та з 03.10.2012 року вказана юридична особа знаходиться в стані припинення за рішенням Господарського суду Донецької області про визнання юридичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (а.с. 31-33).

Відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_3 України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Горлівка Донецької області, на території якої перебувають юридичні особи ДП «шахта ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» та ПП «Горизонт Плюс», на даний час є тимчасово окупованою територією України.

ОСОБА_4 розпорядження Кабінету ОСОБА_3 від 7 листопада 2014 р. № 1085 із змінами та доповненнями м. Горлівку віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі документи, видані органами так званої «Донецької народної республіки» є недійсними та не створюють юридичних наслідків.

Як встановлено матеріалами справи юридичні особи ДП «шахта ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» та ПП «Горизонт Плюс» на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення перебували у стані припинення. Отже, посилання відповідача у зазначеному рішенні на Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105 є безпідставним, оскільки юридична особа ДП «шахта ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» не ліквідована, а тільки перебуває у стані припинення, проте, як зазначений порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (п. 1 цього Порядку).

В матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), які підтверджують наявність у позивача спеціального трудового стажу в спірні періоди праці, тож дані відомості повинні братись до уваги пенсійними органами для підтвердження наявного трудового стажу при вирішенні питання про призначення пенсій за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 20Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12 серпня 1993 року № 637.

З огляду на зазначене, дії управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, є протиправними, оскільки в даному випадку, у зв'язку з розміщенням підприємств, на яких позивач працював в спірні періоди часу, на тимчасово окупованій території України, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач своїм рішенням порушив права позивача на пенсійне забезпечення та достатній рівень життя, що гарантовані Конституцією України, а тому оскаржуване рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відносно позовної вимоги зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 період роботи на «Шахті ім. Ю.О. Гагаріна» ДП «Артемвугілля» з 18 квітня 2005 року по 09 вересня 2010 року та у Приватному підприємстві «Горизонт Плюс» з 01 грудня 2003 року по 01 квітня 2005 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення ним з відповідною заявою, судом першої інстанції зазначено наступне.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету ОСОБА_3 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі «Класс та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо призначення пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо призначення пенсії та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

ОСОБА_4 з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб'єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 і скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_2 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі № 225/6369/17 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі № 225/6369/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_5