Справа № 825/2092/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2092/17
УХВАЛА

05 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року, повний текст якого складено 18 січня 2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визнання повноважень посадової особи, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 (далі - Позивач, ОСОБА_3.) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Срібнянської селищної ради Чернігівської області (далі - Відповідач, Срібнянська селищна рада) про визнання повноважень секретаря Срібнянської селищної ради ОСОБА_3, обраної 17.11.2017 року згідно рішення №5 першого пленарного засідання першої сесії сьомого скликання Срібнянської селищної ради.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено порушення ОСОБА_2, як головою селищної ради, вимог антикорупційного законодавства, Срібнянською селищною радою було реалізовано передбачене чинним законодавством право щодо проведення голосування з питань дострокового припинення повноважень селищного голови. Крім того, як зазначив суд, оскільки саме на секретаря селищної ради в силу вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» покладено обов'язок з тимчасового здійснення повноважень селищного голови, позовні вимоги є обґрунтованими. Також суд першої інстанції наголосив на тому, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 були визнані Срібнянською селищною радою Чернігівської області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 (далі - Апелянт, ОСОБА_2.) як особа, яка вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи порушення свої прав, свобод та інтересів оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, Апелянт зазначає, що, на його думку, рішення Срібнянської селищної ради про дострокове припинення повноважень ОСОБА_2 було прийнято незаконно та з порушенням нормативно визначених порядку і процедури. Крім того, вказує, що визначені ОСОБА_3 підстави позову є предметом дослідження у справі №746/526/17 за позовом ОСОБА_2 до Срібнянської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2017 року №6 та поновлення на роботі. Крім іншого, підкреслює, що відмова суду у залученні ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи суперечить положенням чинного законодавства, оскільки позбавляє останнього на права на доступ до правосуддя. Поряд з викладеним, на думку Апелянта, в оскаржуваному рішенні суду фактично надається оцінка правомірності ухваленого Срібнянською селищною радою рішення про дострокове припинення повноважень голови селищної ради, а не рішення останньої про обрання секретаря.

Після усунення визначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 року недоліків ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.03.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено до 30.03.2018 року строк, протягом якого може бути подано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач та Відповідач просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши без змін рішення суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції, поряд з іншим, зазначають, що оскаржуване ОСОБА_2 рішення суду жодним чином не зачіпає його інтересів та не порушує прав, оскільки стосується виключно правовідносин, що виникли між ОСОБА_3 та Срібнянською селищною радою.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду даної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, рішенням Срібнянської селищної ради від 17.11.2017 року №1 прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Срібнянської селищної ради VIII скликання (а.с. 11).

Крім того, рішенням Срібнянської селищної ради від 17.11.2017 року №2 оголошено про обрання Срібнянським селищним головою ОСОБА_2 (а.с. 12).

За результатами таємного голосування ОСОБА_3 обрано секретарем Срібнянської селищної ради, про що останньою прийнято відповідне рішення від 17.11.2017 року №5 (а.с. 16).

Водночас, за наслідками таємного голосування, результати якого оформлені протоколом засідання лічильної комісії від 17.11.2017 року №4 (а.с. 19), Срібнянською селищною радою було прийнято рішення від 17.11.2017 року №6, яким достроково припинено повноваження Срібнянського селищного голови ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням Конституції та законів України і покладено на секретаря Срібнянської селищної ради ОСОБА_3 повноваження селищного голови (а.с. 18).

Відповідно до абз. 1 ч. 2, п. 3 ч. 11 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, яка була чинною станом на 17.11.2017 року, повноваження селищного голови припиняються з дня прийняття радою відповідного рішення, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_3 у грудні 2017 року до суду із вказаним позовом ОСОБА_2 не вважався посадовою особою Срібнянської селищної ради, а відтак вирішення питання про наявність або відсутність у ОСОБА_3 повноважень секретаря Срібнянської селищної ради жодним чином не може впливати на його права чи обов'язки.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки. При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов'язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб'єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

Разом з тим, як було встановлено раніше зі змісту оскаржуваного судового рішення, Чернігівський окружний адміністративний суд, встановивши обставини справи, зокрема, факти обрання ОСОБА_3 секретарем ради та дострокового припинення повноважень ОСОБА_2, прийшов до висновку, що про наявність у ОСОБА_3 повноважень секретаря Срібнянської селищної ради.

Отже, у межах даної справи, як помилково наполягає Апелянт, не досліджувалися питання правомірності дострокового припинення повноважень ОСОБА_2 як голови селищної ради, а виключно надавалася оцінка правовідносинам, що виникли між ОСОБА_3 та Срібнянською селищною радою щодо здійснення Позивачем своїх повноважень.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У даному випадку, як було зазначено вище, рішення суду першої інстанції стосується прав та обов'язків вичерпного кола осіб - ОСОБА_3 та Срібнянської селищної ради, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_2, який, як було встановлено вище, на момент звернення до суду, розгляду та вирішення даної справи, не був посадовою чи службовою особою Срібнянської селищної ради. При цьому посилання Апелянта на те, що Срібнянським районним судом Чернігівської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Срібнянської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2017 року №6 та поновлення на роботі жодним чином не спростовує наведені вище обставини у межах вказаного часового проміжку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Апелянтом не зазначено, яким саме чином оскаржуване судове рішення безпосередньо вплинуло на його права, свободи інтереси чи обов'язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у ОСОБА_2 права на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 248, 305, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року, повний текст якого складено 18 січня 2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визнання повноважень посадової особи - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко