Справа № 820/567/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 березня 2018 р. № 820/567/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістик" код ЄДРПОУ

) до Харківської митниці ДФС код ЄДРПОУ

) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістик", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС, оформленого листом від 29.11.2017 року №7779/00-1/20-70-68-04-F, про відмову у припиненні митного режиму тимчасового ввезення стосовно товару - 216 залізничних вагонів з наступними номерами:

62100326, 55198592, 53198347, 53079695, 53105508, 55095723, 62056346, 61259230, 60744075, 55197727, 55197990, 56012313, 55771406, 52986130, 60606357, 55628580, 55731988, 60792546, 65027179, 60607207, 56011554, 60766060, 60744166, 56012057, 60749348, 58061730, 55179048, 56803893, 60610904, 55641872, 54898523, 66068545, 55798003, 60792918, 55094809, 55198006, 55154231, 53198545, 53392437, 53198255, 55357693, 55094080, 52986478, 53158937, 60828563, 60607850, 52986080, 62327333, 55655476, 60723210, 55095178, 58918368, 55641682, 55738652, 62403704, 57605404, 55180202, 60611407, 60746534, 52909967, 61763744, 53750667, 60611787, 55095343, 53079950, 65040677, 54898143, 55179352, 61007639, 55298319, 58493065, 55094437, 55792808, 61261673, 67270975, 55179170, 52970407, 60636016, 67156554, 52909850, 55140214, 61257416, 55094890, 62058276, 62058060, 67128785, 54897954, 67145003, 66663360, 67188433, 55642862, 57952285, 53110433, 60811767, 52970316, 60748142, 52934767, 52986668, 55804785, 56174964, 66049248, 52598125, 52598331, 53159414, 55167399, 59901959, 67320184, 61865143, 59901512, 60793403, 53183364, 54768973, 60612108, 60607348, 61008462, 60747524, 55600555, 59528323, 66048679, 57931727, 55956692, 66048257, 52786282, 67127118, 55301154, 53175741, 53113742, 55775597, 59901900, 54616305, 55655062, 55801823, 59961243, 55798169, 55764856,59961375, 59960617, 55180129, 52556867, 52597150, 52597283, 53159604, 56386592,53757175, 54898929, 55179006, 52942349, 54897822, 54002837, 59423947, 56128358, 55179030, 59528034,54012562, 52597382, 52597317,54012166, 52786043, 56147127, 54011309, 58492406, 56534761, 52828555, 52598026, 61181079, 61058459, 55164990, 61823365, 53198370,55095707,57612707, 59435412,60793742, 60742830, 53199428, 60609666, 54017272, 61809901,61993119,60764636, 61972436,61032165, 53392403, 55770713, 58917766, 65018301, 59665018,59960427,54658331, 60765161,55178842, 60688785, 55166540, 59385450, 58918376, 55166243, 52986817,59423442, 62326939,59430124, 53750477, 52942372, 52975703, 52942745, 62323274,62325576,59431049, 52935178,60807013, 55181721, 61788485, 59398214, 54017280, 55798136, 54123658, 60734142, що перебувають під митним контролем митного поста Купянськ Харківської митниці ДФС, у звязку з їх повною втратою внаслідок дії обставин непереборної сили;

- зобовязати Харківську митницю ДФС прийняти рішення про припинення з 01.10.2017 року митного режиму тимчасового ввезення стосовно товару - 216 залізничних вагонів з наступними номерами:

62100326, 55198592, 53198347, 53079695, 53105508, 55095723, 62056346, 61259230, 60744075, 55197727, 55197990, 56012313, 55771406, 52986130, 60606357, 55628580, 55731988, 60792546, 65027179, 60607207, 56011554, 60766060, 60744166, 56012057, 60749348, 58061730, 55179048, 56803893, 60610904, 55641872, 54898523, 66068545, 55798003, 60792918, 55094809, 55198006, 55154231, 53198545, 53392437, 53198255, 55357693, 55094080, 52986478, 53158937, 60828563, 60607850, 52986080, 62327333, 55655476, 60723210, 55095178, 58918368, 55641682, 55738652, 62403704, 57605404, 55180202, 60611407, 60746534, 52909967, 61763744, 53750667, 60611787, 55095343, 53079950, 65040677, 54898143, 55179352, 61007639, 55298319, 58493065, 55094437, 55792808, 61261673, 67270975, 55179170, 52970407, 60636016, 67156554, 52909850, 55140214, 61257416, 55094890, 62058276, 62058060, 67128785, 54897954, 67145003, 66663360, 67188433, 55642862, 57952285, 53110433, 60811767, 52970316, 60748142, 52934767, 52986668, 55804785, 56174964, 66049248, 52598125, 52598331, 53159414, 55167399, 59901959, 67320184, 61865143, 59901512, 60793403, 53183364, 54768973, 60612108, 60607348, 61008462, 60747524, 55600555, 59528323, 66048679, 57931727, 55956692, 66048257, 52786282, 67127118, 55301154, 53175741, 53113742, 55775597, 59901900, 54616305, 55655062, 55801823, 59961243, 55798169, 55764856,59961375, 59960617, 55180129, 52556867, 52597150, 52597283, 53159604, 56386592,53757175, 54898929, 55179006, 52942349, 54897822, 54002837, 59423947, 56128358, 55179030, 59528034,54012562, 52597382, 52597317,54012166, 52786043, 56147127, 54011309, 58492406, 56534761, 52828555, 52598026, 61181079, 61058459, 55164990, 61823365, 53198370,55095707,57612707, 59435412,60793742, 60742830, 53199428, 60609666, 54017272, 61809901,61993119,60764636, 61972436,61032165, 53392403, 55770713, 58917766, 65018301, 59665018,59960427,54658331, 60765161,55178842, 60688785, 55166540, 59385450, 58918376, 55166243, 52986817,59423442, 62326939,59430124, 53750477, 52942372, 52975703, 52942745, 62323274,62325576,59431049, 52935178,60807013, 55181721, 61788485, 59398214, 54017280, 55798136, 54123658, 60734142, що перебувають під митним контролем митного поста Купянськ Харківської митниці ДФС, у звязку з їх повною втратою внаслідок дії обставин непереборної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані в даній справі рішення відповідача незаконними, необґрунтованим та такими, що порушують права позивача.

Зокрема позивач вказує, що перелічені вище вагони він орендував у ЗАТ «РТХ-Логистик» (Російська Федерація) та станом на 11.02.2017р. вказані вагони у порожньому та завантаженому стані перебували на залізничних станціях Мушкетова, Моспине, Кринична, Макіївка, Ясинувата, Щебенка, Нижнєкринка Донецької залізниці ПАТ «Укрзалізниця» та підїзних коліях ПАТ «Донецьксталь- металургійний завод» (м. Донецьк), а також інших підприємств.

З 11.02.2017р. в звязку з блокадою залізничних колій Донецької залізниці було припинено рух залізничних вагонів та рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 15.03.2017р., введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017, встановлено факт захоплення підприємств, розташованих на території населених пунктів Донецької області, на території яких згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Позивач зазначає, що Торгово-промислова палата України видала Сертифікат № 7775 від 29.08.2017р., яким підтвердила наявність непереборної сили, а саме: тимчасові обмеження ПАТ «Укрзалізниця» на перевезення всіх вантажів та порожніх вагонів зі всіх станцій України призначенням на станції, які знаходяться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актів державних органів влади.

В звязку з тим, що 216 залізничних вагонів, які перебували на території Донецької та Луганської областей були, як зазначає позивач, незаконно захоплені невідомими особами, позивач звернувся до Харківської митниці ДФС із завою про припинення митного режиму їх тимчасового ввезення через обставини непереборної сили, внаслідок яких позивач повністю втратив 216 залізничних вагонів. Відмову відповідача у припинення митного режиму тимчасового ввезення вказаних вагонів, викладену в листі від 29.11.2047р. № 7779/00-1/20-70-68-04-F, позивач вважає незаконною.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач, згідно наданого до суду відзиву, позов не визнав та вказав, що оскаржуване в даній справі рішення було прийнято з урахуванням приписів чинного законодавства та дійсних обставин справи.

Так, відповідач вказав, що наданий в обґрунтування поданої позивачем заяви про припинення митного режиму тимчасового ввезення товару Сертифікат Торгово- промислової палати України підтверджує лише наявність тимчасових обмежень у здійсненні управлінні майном і його комерційної експлуатації, проте не свідчить про повну втрату 216 залізничних вагонів, як про це вказав позивач. В звязку з цим відсутніми є підстави для припинення митного режиму тимчасового ввезення такого товару, отже, на думку відповідача, не підлягають задоволенню позовні вимоги у повному обсязі, заявлені позивачем в даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Фактичні обставини справи, встановлені судом, полягають у наступному.

Відповідно до контракту суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015р. (а.с. 141-146, том 1) та додаткових угод до нього (а.с. 147-200, том 1) позивач (суборендар) прийняв за плату у тимчасове володіння та користування (суборенду) у ЗАТ «РТХ-Логистик» (Російська Федерація) (орендар) технічно справні та комерційно придатні вагони (майно) та зобовязався слідкувати за збереженням вказаного майна, здійснювати сплату орендної плати в порядку та строки, встановлені контрактом та не допускати відправлення майна на станцію приписки.

ОСОБА_3 приймання-передачі в суборенду, складених сторонами відповідно до вищеназваного контракту (а.с. 203-250 (том1), 1-6, том 2) судом встановлено, що залізничні вагони, вказані позивачем в позовній заяві, а саме залізничні вагони з номерами:

62100326, 55198592, 53198347, 53079695, 53105508, 55095723, 62056346, 61259230, 60744075, 55197727, 55197990, 56012313, 55771406, 52986130, 60606357, 55628580, 55731988, 60792546, 65027179, 60607207, 56011554, 60766060, 60744166, 56012057, 60749348, 58061730, 55179048, 56803893, 60610904, 55641872, 54898523, 66068545, 55798003, 60792918, 55094809, 55198006, 55154231, 53198545, 53392437, 53198255, 55357693, 55094080, 52986478, 53158937, 60828563, 60607850, 52986080, 62327333, 55655476, 60723210, 55095178, 58918368, 55641682, 55738652, 62403704, 57605404, 55180202, 60611407, 60746534, 52909967, 61763744, 53750667, 60611787, 55095343, 53079950, 65040677, 54898143, 55179352, 61007639, 55298319, 58493065, 55094437, 55792808, 61261673, 67270975, 55179170, 52970407, 60636016, 67156554, 52909850, 55140214, 61257416, 55094890, 62058276, 62058060, 67128785, 54897954, 67145003, 66663360, 67188433, 55642862, 57952285, 53110433, 60811767, 52970316, 60748142, 52934767, 52986668, 55804785, 56174964, 66049248, 52598125, 52598331, 53159414, 55167399, 59901959, 67320184, 61865143, 59901512, 60793403, 53183364, 54768973, 60612108, 60607348, 61008462, 60747524, 55600555, 59528323, 66048679, 57931727, 55956692, 66048257, 52786282, 67127118, 55301154, 53175741, 53113742, 55775597, 59901900, 54616305, 55655062, 55801823, 59961243, 55798169, 55764856,59961375, 59960617, 55180129, 52556867, 52597150, 52597283, 53159604, 56386592,53757175, 54898929, 55179006, 52942349, 54897822, 54002837, 59423947, 56128358, 55179030, 59528034,54012562, 52597382, 52597317,54012166, 52786043, 56147127, 54011309, 58492406, 56534761, 52828555, 52598026, 61181079, 61058459, 55164990, 61823365, 53198370,55095707,57612707, 59435412,60793742, 60742830, 53199428, 60609666, 54017272, 61809901,61993119,60764636, 61972436,61032165, 53392403, 55770713, 58917766, 65018301, 59665018,59960427,54658331, 60765161,55178842, 60688785, 55166540, 59385450, 58918376, 55166243, 52986817,59423442, 62326939,59430124, 53750477, 52942372, 52975703, 52942745, 62323274,62325576,59431049, 52935178,60807013, 55181721, 61788485, 59398214, 54017280, 55798136, 54123658, 60734142 увійшли до складу майна, переданого позивачу за контрактом № 181-с/ар/пв від 01.06.2015р.

Також судом встановлено, що на вказані вагони позивачем протягом 2015-2016 років було оформлено митні декларації типу «ІМ31АА» (а.с. 36-82, том 1) на товар «піввагони залізничні» (код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1) та їх було ввезено на територію України у митному режимі тимчасового ввезення.

20.11.2017р. позивач листом за № 2606/11 звернувся до відповідача з заявою про припинення митного режиму тимчасового ввезення (а.с. 20-23, том 1), згідно якого просив прийняти рішення про припинення митного режиму тимчасового ввезення стосовно 216 залізничних вагонів, номери яких перелічено вище.

Вказану заяву мотивовано тим, що в результаті дій непереборної сили та злочинних дій організованих терористичних угруповань, що діють на неконтрольованій державною владою території Донецької та Луганської областей, було захоплено станції Донецької залізниці ПАТ «Укрзалізниця» та цілісні майнові комплекси ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод», ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод», ПрАТ «Макіївкокс», на залізничних коліях яких станом на 11.02.2017р. знаходилися 216 залізничних вагонів, які перебувають під митним контролем та які, як вказує позивач, фактично було втрачено, в звязку з чим позивач позбавлений можливості виконати передбачені законодавством України з питань державної митної справи вимоги щодо вчиненню реекспорту цих вагонів у звязку із завершенням встановленого строку їх тимчасового ввезення.

В обґрунтування вказаних доводів позивачем надано до суду відомості про те, що станом на 11.02.2017р. зазначені вагони у порожньому та завантаженому стані перебували на залізничних станціях Мушкетова, Моспине, Кринична, Макіївка, Ясинувата, Щебенка, Нижнєкринка Донецької залізниці ПАТ «Укрзалізниця» та підїзних коліях ПАТ «Донецьксталь- металургійний завод» (м. Донецьк), ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод», ПрАТ «Макіївкокс», що розташовані в населених пунктах Донецької області: місто Донецьк, Маківка, Ясинувата, Єнакієве та смт. Нижнєкринка, а також станціях Довжанська, Родакове, Луганськ Північний, Ровеньки, які розташовані на територіях населених пунктів Луганської області: міст Луганськ, Ровеньки, смт. Довжанськ Свердловського району, смт. Родаково Славяносербського району, тобто на території, на якій згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Дані обставини підтверджено копією інформаційної довідки філії ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця» від 04.08.2017р. про дислокацію місць перебування вагонів (а.с. 7-19, том 2).

Також сторонами у справі не заперечується та обставина, що з 11.02.2017р. в звязку з блокадою залізничних колій Донецької залізниці було припинено рух залізничних вагонів та рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 15.03.2017р. «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017 тимчасово, до реалізації пунктів 1,2 Мінського «Комплексу заходів» від 12.02.2015р., а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Факт наявності обставин непереборної сили позивач обґрунтовує Сертифікатом № 7775 про форс-мажорні обставини від 29.08.2017р., виданим Торгово-промисловою палатою України (а.с. 23).

В звязку із встановленими обставинами справи суд зазначає, що правове регулювання спірних правовідносин полягає в наступному.

ОСОБА_3 з ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до частини 6 статті 104 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів,транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.4

Положеннями частини 1 статті 112 Митного кодексу України визначено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Одночасно з цим, згідно з частинами 3-4 вказаної статті Митного кодексу України визначено, що митний режим тимчасового ввезення припиняється органом доходів і зборів у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі припинення митного режиму тимчасового ввезення згідно з частиною третьою цієї статті реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення не вимагається, а гарантії, надані відповідно до статті 110 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

В даній справі наявність підстав для припинення митного режиму тимчасово ввезення позивач обґрунтовує наявністю обставин непереборної сили, внаслідок яких він повністю втратив 216 залізничних вагонів.

В звязку з наведеними доводами слід зазначити, що порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили визначений розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі - Порядок № 657), положення якого застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу такого підтвердження.

Так, пунктом розділу VIII 2 Порядку № 657 встановлено, що у цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 Порядку № 657 визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, абзацом 10 пункту 6 Порядку № 657 визначено, що рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Таким чином, результатом розгляду заяви про припинення митного режиму є прийняття митницею рішення про його припинення за умови, що внаслідок настання факту аварії чи дії обставин непереборної сили товари були повністю та безповоротно втрачені.

Досліджений судом Сертифікат Торгово-промислової палати України від 29.08.2017 № 7775 підтверджує лише наявність тимчасових обмежень у здійсненні управління майном і його комерційній експлуатації, проте не засвідчує повної втрати 216 залізничних вагонів, в звязку з чим вказувати на повну втрату товару, розміщеного в митний режим тимчасового ввезення в сенсі наведених вище нормативних актів, не можна.

ОСОБА_3 відповіді на відзив (а.с. 70-79, том 2) позивач погодився з доводами відповідача про те, що зазначений вище Сертифікат не засвідчує повної втрати вагонів, проте позивач вважає, що даний Сертифікат, в межах компетенції особи, що його видала, належним чином підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Оцінюючи наведені доводи позивача, суд зазначає, що належне засвідчення обставин непереборної сили, з урахуванням наведених вище положень Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, для мети вирішення питання про припинення (завершення) митного режиму, має кореспондувати із встановленням факту знищення, повного та безповоротного пошкодження транспортних засобів, їх втрати або зіпсуття. Проте доказів вказаних обставин судом в ході розгляду справи не встановлено.

Доводи позивача про його звернення до правоохоронних органів з приводу заволодіння невідомими особами залізничних вагонів під час їх перебування на непідконтрольній органам державної влади території та внесення в звязку з цим відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначених вище висновків не спростовує, оскільки з наведеної інформації не слідує підтвердження належним чином, в тому числі установленими вироком суду, що набрав законної сили, обставин повної втрати залізничних вагонів, про які йдеться в даній справі.

Так само, загальновідомий факт, про який вказує позивач, щодо припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного сполучення сам по собі не свідчить про остаточну втрату зазначених вагонів в сенсі, визначеному Митним кодексом України та Порядком № 657 для цілей припинення митного режиму.

ОСОБА_3 частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване в даній справі рішення відповідача з урахуванням наведених норм, суд доходить висновку, що при його прийнятті відповідачем було дотримано приписи чинного законодавства при вірному встановленні всіх дійсних обставин справи.

Підсумовуючи наведене суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці ДФС, оформленого листом від 29.11.2017 року №7779/00-1/20-70-68-04-F, про відмову у припиненні митного режиму тимчасового ввезення стосовно товару - 216 залізничних вагонів.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача прийняти рішення про припинення з 01.10.2017 року митного режиму тимчасового ввезення стосовно товару - 216 залізничних вагонів, про які йдеться в даній справі, суд відзначає дані позовні вимоги як похідні від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у припиненні митного режиму тимчасового ввезення спірного товару. Інших підстав зобов'язання прийняти вказане рішення, ніж протиправність оскаржуваного в даній справі рішення, про яке зазначає позивач, сторонами суду не повідомлено.

Відтак, задоволення цих похідних позовних вимог, за умови встановлення судом законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення відповідача, не є можливим за відсутності правової необхідності вчинення дій, про які просить позивач, в звязку з відсутністю порушення його прав.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що обовязковою умовою правового захисту судом є наявність відповідного порушення субєктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

В даній справі судом таких порушень прав позивача з боку відповідача не встановлено, в звязку з чим суд не знаходить обґрунтованих підстав для їх поновлення шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії, в тому числі у формі, визначеній позивачем згідно його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,3,6,8, 242, 243, 245, 246, Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістик" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії; - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 06 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко