Справа № 820/4482/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

03 квітня 2018 року

справа №820/4482/17

адміністративне провадження №К/9901/223/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у складі судді Волошина Д. А. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів Бегунца А.О., Старостіна В.В., Рєзнікової С.С. у справі № 820/4482/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі - платник податків, позивач у справі) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування наказу податкового органу від 30 серпня 2017 року № 4423 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків», з урахуванням змін, внесених наказом відповідача від 11 вересня 2017 року № 4754, з мотивів їх протиправності.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі та скасовано оскаржувані накази від 30 серпня 2017 року № 4423 та від 11 вересня 2017 року № 4754 з мотивів безпідставності їх прийняття.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з протиправності оспорюваних наказів про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача внаслідок не доведення податковим органом підстав проведення перевірки та недотримання порядку виконання ухвали слідчого судді про проведення перевірки.

18 грудня 2017 року відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій він, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме підпунктів 78.1.1, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 73.3 статті 73, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скаржник доводить правомірність спірного наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, винесеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 3 серпня 2017 року у кримінальному провадженні № 0002307, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінільного кодексу України.

19 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги передані до Верховного Суду.

22 грудня 2017 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу податкового органу залишено без руху.

11 січня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за скаргою податкового органу та витребувано справу №820/4482/17 з Харківського окружного адміністративного суду.

1 лютого 2018 року справа №820/4482/17 надійшла на адресу Верховного Суду.

Відзив позивача на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

30 серпня 2017 року заступником начальника податкового органу винесено наказ №4423 "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків ОСОБА_1", відповідно до якого предметом перевірки є питання нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2016 року.

11 вересня 2017 року Наказом №4754 внесено зміни до наказу №4423 в частині визначення дати і строку проведення перевірки, а саме «з 09 жовтня 2017 року тривалістю 10 робочих днів».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, підставою для винесення спірних наказів стала податкова інформація про порушення позивачем податкового законодавства, яка містилася у листах Державної фіскальної служби України від 16 серпня 2017 року №21981/7/99-99-13-04-01-17, Генеральної прокуратури України від 10 серпня 2017 року №07/1/3-19406-17114), а також ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року по справі №757/44914/17-к про призначення позапланової документальної перевірки, юридичною підставою проведення якої є положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

22 березня 2017 року податковим органом платнику податків направлено запит про надання інформації та її документального підтвердження № 1262/М/20-40-13-05-09, проте не вручено останньому у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 3 серпня 2017 року у кримінальному провадженні № 0002307, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, призначено позапланову документальну перевірку громадянина ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 1998-2016 року, організацію проведення перевірки доручено співробітникам Державної фіскальної служби України.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульований статтею 78 Податкового кодексу України.

Отримання податкової інформації є підставою для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Отримання судового рішення (суду, слідчого судді) про призначення перевірки є підставою для її проведення відповідно до пункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Як правильно встановили суду попередніх інстанцій у спірному наказі визначено одразу дві правові підстави проведення документальної позапланової перевірки.

Щодо ненадання відповіді на запит.

Відсутність підстав для проведення перевірки за положеннями пункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України запит про надання інформації та її документального підтвердження обумовлена тим, що податковим органом запит направлено 22 березня 2017року, за відсутності інформації.

Посилання відповідача на отримання податкової інформації, а саме листи Державної фіскальної служби від 16 серпня 2017 №21981/7/99-99-13-04-01-17 та Генеральної прокуратури України від 10 серпня 2017 №07/1/3-19406-17114, є неприйнятним, оскільки на момент направлення запиту цієї інформації не існувало.

Посилання в касаційній скарзі позивача на інші обставини, наявність яких доводить право на проведення перевірки, є неприйнятними, оскільки суди оцінюють наказ, як акт індивідуальної дії на момент його прийняття. Наведення касаційною скаргою інших підстав для направлення запиту на відміну від тих, які зазначенні наказом порушує принцип правої визначеності.

Щодо наявності ухвали слідчого судді.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковому органу надано право на проведення позапланової документальної невиїзної перевірки у разі наявності ухвали слідчого судді про проведення такої перевірки.

Скасовуючи спірні накази, суди попередніх інстанцій зазначили про те, що невід'ємною частиною рішення про призначення перевірки є як визначення суб'єкта, який підлягає перевірці, так і визначення суб'єкта, який здійснює перевірку, без чого не можливо здійснити її виконання. Оскільки слідчий суддя за вказаною нормою приймає рішення про здійснення перевірки, то саме він визначає і суб'єкта, на якого покладається обов'язок її проведення, а також інші умови здійснення такої перевірки.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій ухвалою слідчого судді організацію проведення перевірки доручено співробітникам Державної фіскальної служби України, а не Головному управлінню Державної фіскальної служби у Харківській області

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недотримання податковим органом вимог слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року під час виконання, а саме проведення іншим контролюючим органом, ніж це передбачено слідчим суддею.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що відсутність підстав для проведення перевірок, зазначених підпунктами 78.1.1, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі № 820/4482/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер