Справа № 336/441/18(2-а/336/123/2018)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
10 квітня 2018 року справа № 336/441/18(2-а/336/123/2018)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,
суддів: Чабаненко С.В. Шальєвої В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року у справі №336/441/18 (головуючий 1-ї інстанції Наумов О.О., ухвала складена 12 лютого 2017 року в приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальону №3 Управління патрульної поліції міста Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенант роти Чепченка Дмитра Євгеновича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 22.01.2018 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Інспектора роти №4 батальону №3 Управління патрульної поліції міста Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенант роти Чепченка Дмитра Євгеновича, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо винесення постанови серії ЕАА №214324 від 20 листопада 2017 року незаконними;

- скасувати постанову серії ЕАА №214324 від 20 листопада 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та не сплатою судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року адміністративний позов повернуто позивачу разом із доданими до нього документами.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду про повернення адміністративного позову скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження обставин справи.

Відповідач суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надав.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що позов було залишено без руху та у встановлений судом строк позивачем не усунуті в повному обсязі недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позову без руху .

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та не сплатою судового збору.

09.02.2018 року позивачем до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя подано заяву про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом з тих підстав, що він вперше звернувся до суду з даним позовом 28.11.2017 року, проте позов йому був повернутий.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року адміністративний позов повернуто позивачу разом із доданими до нього документами, із зазначенням відсутності посилання позивача в заяві на поважність причин пропущення строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що визначені ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2018 року недоліки позову ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відтак повернення позову ухвалою суду від 09.02.2018 року є неправомірним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним адміністративним позовом вперше звернувся до суду 28.11.2017 року, тобто у строк передбачений законом. Ухвалою суду від 08.12.2017 року позов залишено без розгляду у зв`язку з несплатою судового збору за дві вимоги немайнового в розмірі 1280 грн., та ухвалою суду від 28.12.2017 року позов ОСОБА_1 повернутий у зв`язку з не усуненням зазначених недоліків. Крім того, судом роз`яснено право позивача повторного звернення з даним адміністративним позовом.

Щодо посилання суду першої інстанції на необхідність сплати позивачем за даним адміністративним позовом судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправомірно зобов`язав позивача сплатити судовий збір за даним позовом як при першому зверненні його до суду, так і в друге. Оскільки несплата судового збору була єдиною підставою для залишення позову без руху та повернення позовної заяви, поданої до суду 28.11.2017 року, та в подальшому подання позову вдруге відбулось вже з порушення строку, колегія суддів вважає підстави пропуску такого строку поважними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а відтак передчасність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимога позивача в апеляційній скарзі про скасування ухвали суду першої інстанції про повернення адміністративного позову та задоволення адміністративного позову в повному обсязі не відповідає приведеній вище нормі статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року у справі №336/441/18 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2018 року у справі №336/441/18 скасувати.

Справу №336/441/18 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: В.А. Шальєва