Справа № 607/1819/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 Справа №607/1819/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 469559 від 13 січня 2018 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 13 січня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 469559, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови 13 січня 2018 року о 16 год. 48 хв. громадянин ОСОБА_3 в м. Тернополі по вул. С. Будного, 32, керуючи транспортним засобом KIA CLARUS, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в крайній лівій смузі при наближенні транспортного засобу д.н.з. 3336 з увімкненим маячком синього кольору та звукової сигналізації, не перестроївся в праву крайню смугу проїзної частини, щоб надати безперешкодний проїзд, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та необґрунтованою, складеною за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодаства, а тому просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Управління патрульної поліції в Тернопільській області надало суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечило, покликаючись на те, що порушення правил дорожнього руху позивачем, а саме, - ненадання дороги і незабезпечення безперешкодного проїзду транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, підтверджено відеоматеріалами нагрудних камер, а тому постанова є законною та обґрунтованою.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, проте попередньо ним подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечила, зазначила, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог закону, а тому вважає, що підстави для її скасування відсутні, просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечив. В судовому засіданні пояснив, що 13 січня 2018 року рухаючись службовою машиною наздоганяли транспортний засіб, однак автомобіль яким керував ОСОБА_3 зявився на їхньому шляху. Подавали неодноразово звуковий сигнал, проте ОСОБА_3 не надав їм дороги. При перевірці документів та винесенні постанови відносно ОСОБА_3 агресії із сторони працівників поліції не було. У звязку з наведеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 469559, громадянин ОСОБА_3 13 січня 2018 року о 16 год. 48 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 32, керуючи транспортним засобом KIA CLARUS, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в крайній лівій смузі при наближенні транспортного засобу д.н.з. 3336 з увімкненими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, не перестроївся в праву крайню смугу проїзної частини, щоб надати безперешкодний проїзд, чим порушив п. 3.2 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії БР № 469559 від 13 січня 2018 року, винесеної інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ОСОБА_1, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 3.2 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобовязані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобовязані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або ззвуковими сигнальними пристроями, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доказ вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення представником відповідача долучено до матеріалів справи аудіовізуальний диск. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису події, вбачається, що автомобіль марки KIA CLARUS, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в крайній лівій смузі при наближенні транспортного засобу працівників поліції, не перестроївся в праву крайню смугу проїзної частини, щоб надати безперешкодний проїзд.

Тому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неправомірності прийняття інспектором постанови за порушення ним ПДР, та критично оцінює його пояснення, оскільки, як вбачається з оглянутого відео, водій автомобіля марки KIA CLARUS, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в крайній лівій смузі при наближенні транспортного засобу працівників поліції, не перестроївся в праву крайню смугу проїзної частини щоб надати безперешкодний проїзд, тому доводи позивача щодо невинуватості є такими, що направлені на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги твердження позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невідємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Окрім скасування постанови серії БР № 469559 від 13 січня 2018 року, позивач ОСОБА_3 просить визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_1 щодо складення постанови про накладення адміінсстративного стягнення серії БР № 469559 від 13 січня 2018 року.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення ч. 1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у п.1 вказав, що положення ч. 1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу 3 Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Тобто інспектор поліції мав усі передбачені законом права для винесення в даному випадку постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, оглянувши матеріали справи, судом зясовано, що оскаржувана ОСОБА_3 постанова відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП, порушень вимог статті 251 КУпАП при розгляді справи про адмінправопорушення з боку відповідача не встановлено, що вбачається і з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, тому посилання позивача на порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, та його твердження, про неправомірність винесення оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу суд оцінює критично.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інспектор поліції ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови виконував надані йому функції, діяв в межах повноважень на підставі закону та ним були дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

Таким чином жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача, які спростовані у судовому засіданні тому, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, у звязку із чим підстави для визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2018 року відносно позивача протиправною та її скасування відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.9, ст.ст. 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Позняк В.М.