Справа № 826/10869/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Ісаєнко Ю.А.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" з відповідним комплектом документів щодо отримання спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області не вчинив жодних дій, передбачених Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, проте прийняв рішення про відмову у видачі спеціального дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області, тому вважає таку відмову протиправною. Також, позивачем зазначено, що Товариство неодноразово зверталось із відповідними заявами на отримання спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області, проте Державна служба геології та надр України постійно відмовляє в отриманні такого дозволу виключно з формальних підстав, а в інших випадках, не застосовувалась процедура, визначена Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року задоволено адміністративний позов. Визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України у видачі спеціального дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області з підстав не передбачених законодавством, що викладена листом від 17.08.2017 за вих. № 17728/03/12-17. Зобов'язано Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" спеціальний дозвіл на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі поданого комплекту документів та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" від 29.05.2017 за вих. № 15/05.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на її думку, судом першої інстанції прийнято протиправне та таке, що підлягає скасуванню, рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" з метою отримання спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області 20.03.2017 року подало до Державної служби геології та надр України відповідну заяву з комплектом документів.

Державна служба геології та надр України перенаправила поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" пакет документів листами від 31.03.2017 року № 7426/13/12-17 до Житомирської обласної ради та № 7427/13/12-17 до Міністерства екології та природних ресурсів України.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 163 введено в дію протокол № 20 засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року.

Зідно протоколу від 13.04.2017 року № 20 Комісія з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України прийняла рішення про відмову у наданні погоджень щодо надання надр у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі абзацу 2 пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди надання надр у користування.

В свою чергу, Житомирська обласна рада рішенням від 25.05.2017 року № 681 погодила надання спеціального дозволу на користування надрами Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області.

Державна служба геології та надр України рішенням від 01.06.2017 року № 12627/03/12-17 відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163 та повернула товариству його заяву від 20.03.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" 29.05.2017 повторно подало до Державної служби геології та надр України відповідну заяву на отримання спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області з комплектом документів, в якому усунуло недоліки зазначені в протоколі Комісії питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №20.

Державна служба геології та надр України рішенням від 17.08.2017 №17728/03/12-17 відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області та повернула товариству його заяву від 29.05.2017.

Відмова Державної служби геології та надр України рішенням від 17.08.2017 №17728/03/12-17 мотивована наявністю технічної помилки кутових точок у каталозі та на ситуаційному плані географічних координат ділянки, та невідповідністю номерів коду ЄДРПОУ заявника, а саме, на печатці та бланку заяви.

Позивач, вважаючи вказану відмову необґрунтованою, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 391/2011, Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 391/2011, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Підпунктом 14 пункту 4 Положення визначено, що Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує термін дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615, без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а також видобування корисних копалин (для нафтогазоносних надр на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України - десяти років з моменту надання дозволу.

Абзацом двадцятим пункту 8 Порядку № 615 визначено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв'язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Згідно пункту 9 Порядку № 615 надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин; відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення; Мінприроди - на всі види користування надрами.

Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту.

Дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Для здійснення погодження орган, який видає дозвіл, не пізніше ніж протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл.

У разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 90 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено.

У разі ненадання Мінприроди погодження протягом 30-денного строку вважається, що надання дозволу ним погоджено.

Згідно частини шостої статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено (частина перша статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності").

Аналіз вказаної статті дає підстави дійти висновку, що застосування принципу мовчазної згоди можливе лише за умови подання суб'єктом господарювання заяви і документів до органу, який видає дозвіл, у повному обсязі та у встановленому порядку.

Матеріали справи свідчать, що підставою для відмови у видачі дозволу за поданою позивачем заявою від 20.03.2017 року слугував наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 163.

Так, наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 163 введено в дію протокол Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 20, яким Комісія відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" у наданні погоджень щодо надання надр у користування з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області, на підставі абзацу 2 пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди надання надр у користування.

Процедуру здійснення організаційних заходів Мінприроди щодо погодження надання надр у користування у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони встановлює Регламент погодження Мінприроди надання надр у користування, затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 15.02.2016 року № 56 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.02.2016 року за № 308/28438.

Згідно абзацу 2 пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди надання надр у користування Мінприроди приймає рішення щодо погодження надання надр у користування за умови, зокрема, надання до Мінприроди копій документів в повному обсязі згідно з вимогами цього Регламенту.

В протоколі Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 20 не зазначено конкретно перелік документів яких не вистачає. Так, в протоколі Комісія вказала виключно про те, що документи надано не в повному обсязі.

Окрім того, в рішенні Державної служби геології та надр України від 01.06.2017 року № 12627/03/12-17 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області вказано виключно те, що підставою для такої відмови слугує наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 163.

Отже, ні в протоколі від 13.04.2017 року № 20, який введений в дію наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 року № 163, ні в рішенні Державної служби геології та надр України від 01.06.2017 року № 12627/03/12-17 не зазначено яких саме документів не вистачає в поданому Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" пакеті документів, згідно заяви від 20.03.2017 року.

Що стосується відмови Державної служби геології та надр України від 17.08.2017 року № 17728/03/12-17 у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області, то колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що повторна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" на отримання спеціального дозволу на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області від 29.05.2017 року № 15/05 зареєстрована в Державній службі геології та надр України 30.05.2017 року за № 9974/02/12-17.

Однак, відповідачем в порушення приписів абзацу восьмого пункту 9 Порядку № 615 не надіслано протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" Міністерству екології та природних ресурсів України та Житомирській обласній раді.

Відповідач, проігнорувавши вимоги пункту 9 Порядку № 615, без дотримання відповідної процедури, 17.08.2017 року прийняв рішення № 17728/03/12-17, яким відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3), що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області.

Згідно частини п'ятої статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Судом першої інстанції встановлено, що відмова Державної служби геології та надр України рішенням від 17.08.2017 року № 17728/03/12-17 мотивована наступним: наведені у каталозі та на ситуаційному плані географічні координати ділянки з технічною помилкою кутових точок та є невідповідність у заяві, а саме, різний код ЄДРПОУ на печатці та бланку.

Однак, різний код ЄДРПОУ на печатці та бланку заяви є технічною помилкою та не впливає на достовірність поданої Товариством інформації та документів, оскільки по тексту заяви та в інших документах код ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" вказано правильно.

Окрім того, що стосується іншої підстави для відмови у видачі спеціального дозвілу, а саме: наведені у каталозі та на ситуаційному плані географічні координати ділянки з технічною помилкою кутових точок, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем ні в судовому засіданні, ні в письмових запереченнях не було спростовано доводи позивача про те, що вказана інформація є надуманою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання протиправною відмови Державної служби геології та надр України у видачі спеціального дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі № 1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області з підстав не передбачених законодавством, що викладена листом від 17.08.2017 року за вих. № 17728/03/12-17 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги щодо зобов'язання Державної служби геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" спеціальний дозвіл на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі поданого комплекту документів та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" від 29.05.2017 року за вих. №15/05, то колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції посилання відповідача, що вказана позовна вимога є втручанням в дискреційні повноваження, з огляду на наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, визначено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження мають такі ознаки:

1) дозволяють органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) на власний розсуд оцінювати юридичний факт (фактичний склад), внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини;

2) дозволяють на власний розсуд обирати одну із декількох, запропонованих у нормативно-правовому акті, проекті нормативно-правового акта, форм реагування на даний юридичний факт;

3) надають можливість органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) на власний розсуд вибирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;

4) дозволяють органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) обрати форму реалізації своїх повноважень - видання нормативного або індивідуально-правового акта, вчинення (утримання від вчинення) адміністративної дії;

5) наділяють орган (особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення;

6) надають можливість органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) на власний розсуд визначати спосіб виконання управлінського рішення, у тому числі передавати виконання прийнятого рішення підлеглим особам, іншим органам державної влади та місцевого самоврядування, встановлювати строки і процедуру виконання.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що дискреційними є повноваженнями суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Отже, приймаючи рішення про зобов'язання органу державної влади виконати свої дискреційні повноваження, суд перш за все, відновлює баланс взаємодії між органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 17.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД проти Вірменії" суд зазначив, що в будь-якому випадку закон має визначити обсяг будь-яких дискреційних повноважень компетентних органів і порядок їх реалізації з достатньою ясністю, беручи до уваги законну мету таких заходів, та надавати особі адекватних захист від свавільного втручання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.03.1988 у справі "Олссон проти Швеції", суд зазначив, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 02.11.2006 у справі "Волохи проти України" судом зазначено, що це втручання не може розглядатися як таке, що було здійснене "згідно із законом", оскільки законодавство України не визначає з достатньою чіткістю межі та умови здійснення органами влади своїх дискреційних повноважень у сфері, про яку йдеться, та не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля при застосуванні таких заходів.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.04.1990 по справі "Круслена" зазначив, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Так, Верховний Суд України в рішеннях від 16.09.2015 №21-1465а15, від 02.02.2016 №804/14800/14 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин колегія суддів зауважує, що у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов'язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про видачу спірного дозволу. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про надання ліцензії, або ж рішення про відмову у її наданні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення суб'єкта господарювання із заявою про видачу спеціального дозволу, з урахуванням фактичних обставин, існує лише один правомірний варіант поведінки суб'єкта владних повноважень.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

До того ж, виключність повноважень, з огляду на положення статей 55, 124 Конституції та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла на час розгляду судом першої інстанції даної справи, жодним чином не впливає на можливість оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов'язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, враховуючи те, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у видачі спеціального дозволу, то колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ефективним засобом поновлення порушеного права буде зобов'язання Державної служби геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" спеціальний дозвіл на видобування бурштину на ділянці Білківська (площі №1, 2, 3) загальною площею 429,32 га, що знаходиться в Коростенському районі Житомирської області на підставі поданого комплекту документів та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні технології та будівництво" від 29.05.2017 за вих. №15/05.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

Ю.А. Ісаєнко

Повний текст складено 05.04.2018 року.