Справа № 355/1116/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 355/1116/17 Суддя (судді) першої інстанції: Литвиненко О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Офіс реформ Баришівських громад» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації «Офіс реформ Баришівських громад» до Баришівського селищного голови Київської області Вареніченка Олександра Павловича, секретаря Баришівської селищної ради Київської області Прокопчук Людмили Олександрівни, Баришівської селищної ради Київської області про визнання протиправними дій селищного голови та секретаря селищної ради, визнання протиправними рішення сесії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ГО «Офіс реформ Баришівських громад» звернулось до суду з даним позовом до Баришівського селищного голови Київської області Вареніченка Олександра Павловича, секретаря Баришівської селищної ради Київської області Прокопчук Людмили Олександрівни, Баришівської селищної ради Київської області про визнання протиправними дій селищного голови та секретаря селищної ради, визнання протиправними рішення сесії.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням , відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.08.2017 року в приміщенні Баришівської селищної ради Київської області відбулось 23 сесія сьомого скликання депутатів Баришівської селищної ради Київської області.

Перед початком роботи сесії до приміщення Баришівської селищної ради Київської області прийшов ОСОБА_4, який представився як головний редактор газети «Баришівка на долонях», та почав проводити відеозйомку.

Перед початком відкриття сесії селищної ради головою Баришівської селищної ради Київської області перед депутатами поставлено на голосування процедурне питання щодо проведення відеофіксації засідання сесії.

Депутатами більшістю голосів від присутніх в залі колегіально було прийнято рішення з приводу заборони проведення відеозапису з фіксуванням засідання за допомогою звукозаписуючого приладу. ОСОБА_4 було запропоновано прибрати камеру, після чого останній добровільно покинув зал засідань за власним бажанням. Представники чи члени ГО «Офіс реформ Баришівських громад» на засіданні сесії присутні не були.

Вважаючи такі дії Баришівської селищної ради Київської області протиправними, ГО «Офіс реформ Баришівських громад» звернулось до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не є членом ГО «Офіс реформ Баришівських громад» та не делегував позивачу представляти його інтереси в суді, а отже оскаржуваними діями Баришівської селищної ради Київської області не порушено права позивача, та, як наслідок, відсутні підстави для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписами ч. 2 вказаної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Статтею 6 КАС України встановлено право осіб на судовий захист, зокрема, відповідно до ч. 1 даної статті встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Варто також зазначити, що право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Законі України «Про судоустрій і статус суддів України» (ст. 7).

Право на звернення до суду реалізується особою в порядку, встановленому КАС. Цей порядок передбачає дотримання позивачем, насамперед, вимог щодо форми позовної заяви та правил про підсудність.

З аналізу наведених норм КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що особа має право звернутись до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності адміністративного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з переглянутого диску, та встановлено судом апеляційної інстанції, 15.08.2017 року в приміщенні Баришівської селищної ради Київської області відбулось 23 сесія сьомого скликання депутатів Баришівської селищної ради Київської області.

Перед початком роботи сесії до приміщення Баришівської селищної ради Київської області прийшов ОСОБА_4, який представився як головний редактор газети «Баришівка на долонях», та почав проводити відеозйомку, при цьому не надавши жодних дозвільних документів.

У зв'язку із цим, головою Баришівської селищної ради Київської області перед депутатами поставлено на голосування питання щодо проведення відеофіксації засідання сесії вказаною особою, та за наслідками голосування прийнято рішення з приводу заборони ОСОБА_4 проведення відеозапису.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані у даній справі дії, стосуються виключно ОСОБА_4, однак із позовом звернулась ГО «Офіс реформ Баришівських громад», тобто особа, права якої не порушено.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що під час судового засідання в суді першої інстанції, представником ГО «Офіс реформ Баришівських громад» було заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості співпозивача ОСОБА_4 та прийняти до розгляду уточненого адміністративного позову.

Разом з тим, ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, оскільки ст. 52 КАС України передбачає можливість за згодою позивача допустити заміну первинного позивача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, однак заяв про залучення його до участі у справі в якості співпозивача чи про заміну первинного позивача не надходило. Чинним КАС України не передбачена можливість залучення до участі у справі співпозивача.

Вказане судове рішення оскаржено не було та набрало законної сили.

З сукупного аналізу наведених правових норм та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення своїх прав.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Регламенту роботи Баришівської селищної ради передбачено, що гласність в роботі ради забезпечується шляхом проведення громадянами України та представниками ЗМІ-фото і кінозйомки, відеозвукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури, а також за рішенням ради може здійснюватись відео та аудіо трансляція засідань через Інтернет, гучномовці, радіо, телебачення.

Таким чином, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламентом роботи Баришівської селищної ради передбачено право громадян України проводити відеозйомку сесій селищних рад, однак, на думку суду, ОСОБА_4 було протиправно позбавлено такого права, у зв'язку із чим Київським апеляційним адміністративним судом винесено окрему ухвалу відносно Баришівського селищного голови Київської області Вареніченка Олександра Павловича.

Враховуючи вищевикладене та переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Офіс реформ Баришівських громад» - залишити без задоволення, рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено « 10» квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

О.В. Карпушова