Справа № 816/872/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/872/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 / позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області (далі по тексту - Управління СЗН Миргородської МР Полтавської області / відповідач) про:

- визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме з 04 листопада 2014 року,

- зобов'язання Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 пільги на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме з 04 листопада 2014 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 04 квітня 2018 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не приймається рішення про призначення пільг на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. При цьому, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, згідно посвідчення серії Б №526083.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи за результатами розгляду якого судом, з урахуванням пункту 3 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішено розгляд справи проводити за даної явки.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що ОСОБА_1 має право на отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг починаючи з 01 грудня 2016 року. Так як рішення про надання пільг чи відмову у їх наданні вирішуються на засіданні комісією по вирішенню спірних питань щодо призначення житлових субсидій, а не самим Управлінням, відповідач вважає вимогу про зобов'язання саме Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради надати позивачу пільги на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання з 04 листопада 2014 року безпідставнj. (а.с. 38-39).

Управління СЗН Миргородської МР Полтавської області розгляд справи просило проводити без участі їх представника (а.с. 39 зворотній бік)

Дослідивши матеріали позовної заяви, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в УСЗН Миргородської міської ради з 04 листопада 2014 року (а.с. 11).

Позивач є інвалідом війни 2 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується відповідним посвідчення серії Б №526083 (а.с. 42).

07 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління ПСЗН Миргородської міської ради з письмовою заявою про надання пільг на житлово-комунальні послуги, як інваліду війни 2 групи, за фактичним місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 41).

ОСОБА_3 №298-К обстеження матеріально-побутових умов сім'ї встановлено, що заявник мешкає фактично у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2, квартиру заявник винаймає. Власник ОСОБА_4 Громадянин ОСОБА_1 має статус інваліда 2 групи війни та має право на 100% пільги по сплаті ЖКП (а.с. 44-45).

Відповідно до Витягу з протоколу №56 засідання комісії по вирішенню спірних питань щодо надання житлових субсидій від 10 грудня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні права використання пільг, як інваліду війни 2 групи, на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання, так як факт сплати житлово-комунальних послуг за заявленою адресою не підтверджено (а.с. 47).

30 листопада 2016 року позивачем укладено договір оренди квартири з власником житла, де він фактично мешкає (а.с. 36). Відповідно до пункту 5.7 цього Договору усі витрати за користування комунальними послугами, телефонами, послугами інтернет оплачуються Орендарем самостійно.

01 грудня 2016 року позивач повторно звернувся до органу соціального захисту населення з заявою про надання вищезазначених пільг за фактичним місцем проживання (а.с. 53 зворотній бік).

02 грудня 2016 року комісією по вирішенню спірних питань щодо надання житлових субсидій ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що він перебуває на обліку, як переміщена особа і отримує допомогу на проживання, для зменшення витрат на оплату житлово-комунальних послуг рекомендовано звернутися для оформлення субсидії по договору оренди, що підтверджується витягом з протоколу №44 (а.с. 54).

11 січня 2017 року комісія по вирішенню спірних питань щодо надання житлових субсидій повторно розглянула заяву позивача від 01 грудня 2016 року про надання пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, за фактичним місцем його проживання. Комісія ухвалила: призначити пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3. Пільги надати з дня звернення (а.с. 56 зворотній бік).

Позивач не погоджуючись з таким рішенням комісії звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради в якому просив скасувати рішення Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради №3 від 11 січня 2017 року в частині призначення надання ОСОБА_1 пільг на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання з дня звернення - 01 грудня 2016 року; зобов'язати УСЗН Миргородської міської ради надати йому пільги на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме з 04 листопада 2014 року.

11 вересня 2017 року постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі №541/1376/17, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради розглянути питання надання пільги ОСОБА_1, як інваліду війни 2 групи, на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання з дня переміщення - 04 листопада 2014 року, та прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства (а.с. 28-35).

Задовольняючи частково позов Миргородський міськрайонний суд Полтавської області виходив з того, що "ОСОБА_1 звернувся до УСЗН Миргородської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 04 листопада 2014 року, при цьому в заяві було зазначено, що він являється інвалідом 2 групи та вказано фактичне місце проживання. Таким чином позивач, як внутрішньо переміщена особа, повинен був включений органом соціального захисту до ЄДАРП за новим місцем проживання, без надання довідки про зняття з обліку ЄДАРП за попереднім місцем проживання, з моменту переміщення".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі №541/1376/17 від 11 вересня 2017 року на засіданні комісії по вирішенню спірних питань щодо житлових субсидій, яке відбулося 24 листопада 2017 року та оформлено протоколом №47, повторно розглянуто питання надання пільг ОСОБА_1, як інваліду війни 2 групи, на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання. Враховуючи вимоги чинного законодавства прийнято рішення надати право використовувати пільгу за фактичним місцем проживання з 01 грудня 2016 року.

Таким чином, комісією фактично прийнято аналогічне рішення тому, яке прийнято 11 січня 2017 року.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, яка полягають у відмову в наданні пільг звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

ОСОБА_1 являється інвалідом війни 2 групи та має право на використання пільг, визначених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, що підтверджується відповідним посвідченням та має статус внутрішньо переміщеної особи. Позивач був переміщений до м.Миргород Полтавської області з м.Стаханов Луганської області, вищезазначений населений пункт входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету ОСОБА_5 України від 07 листопада 2014 року №1085-р.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 7 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою КМУ від 29 січня 2003 року №117, у разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання.

Уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, адресованого УСЗН Миргородської міської ради у відповідь на звернення позивача на Урядову гарячу лінію по питанню користування пільгами (а.с. 57), згідно з Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, до Реєстру включається інформація про загальні відомості про пільговика, зокрема - адреса зареєстрованого місця проживання (або за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до Положення, затвердженого Постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року №848, адреса фактичного місця проживання).

За повідомленням Мінсоцполітики:

- на підставі рішення комісії утвореної органами місцевого самоврядування, управління соціального захисту населення можуть включати до ЄДАРП інформацію про пільговиків за фактичним місцем проживання та використовувати зазначену інформацію для відшкодування витрат постачальникам житлово-комунальних послуг за надані їм пільги за фактичним місцем проживання за умови невідшкодування пільг з оплати житлово-комунальних послуг за місцем реєстрації;

- враховуючи, що розпорядженням Кабінету ОСОБА_5 України від 07.11.2014 №1085-р затвердженого перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, особи, які переміщуються з цих територій можуть бути включені до ЄДАРП без надання довідки про зняття з обліку ЄДАРП;

- крім того, право приймати рішення щодо включення до Реєстру інформації про пільговиків за фактичним місцем проживання надано комісії органу місцевого самоврядування, який визначає її роботу, в т.ч. перелік документів, які повинні враховуватися комісією при прийнятті відповідних рішень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до УСЗН Миргородської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 04 листопада 2014 року, при цьому в заяві було зазначено, що він являється інвалідом 2 групи та вказано фактичне місце проживання. Таким чином позивач, як внутрішньо переміщена особа, повинен був включений органом соціального захисту до ЄДАРП за новим місцем проживання, без надання довідки про зняття з обліку ЄДАРП за попереднім місцем проживання, з моменту переміщення.

Як слідує з довідки Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області № від 04 листопада 2014 року контактна адреса ОСОБА_1: 37600, АДРЕСА_4 (а.с. 11).

За змістом статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що комісією фактично прийнято аналогічне рішення тому, обставинам прийняття якого надавалася правова оцінка при розгляді справи №541/1376/17 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, суд вважає доводи Управління СЗН Миргородської МР Полтавської області викладені у відзиві на позов явно необгрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити.

В свою чергу дії - це юридичні факти, які пов'язані з волею суб'єктів правовідносини; це поведінка людей; зовнішнє вираження волі людини. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов'язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Юридичні дії - це вчинки особи, акти державних органів, інших суб'єктів, що відбуваються за волевиявленням суб'єкта правовідносин.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що саме діями відповідача, а не бездіяльністю порушуються права ОСОБА_1, а тому вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на житлового-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 стосовно зобов'язання Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 пільги на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме з 04 листопада 2014 року, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання пільг на ЖКП є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

ОСОБА_3 Рекомендацій Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Також Постановою ВАСУ від 21 жовтня 2010 року №П-278/10 встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов'язання Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 пільги на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме з 04 листопада 2014 року не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновків про протиправність дій відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на житлового-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов'язати Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області повторно розглянути питання про надання пільг ОСОБА_1, як інваліду війни II групи, на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 - 04 листопада 2014 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України cуд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип верховенства права, який відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на житлового-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня переміщення з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області повторно розглянути питання про надання пільг ОСОБА_1, як інваліду війни II групи, на житлово-комунальні послуги за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 - 04 листопада 2014 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повне рішення виготовлено 06 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6