Справа № 806/688/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Житомир справа № 806/688/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретарів судового засідання Степанчука С.В., Кривенко Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача Наумчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2017 №, №,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 14.11.2017 та № від 14.11.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що податкові повідомлення-рішення є незаконними, оскільки позивач не міг знати і не повинен знати, що уповноважена ним особа (нерезидент) ввозив на територію України інші транспортні засоби для інших осіб.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 позовну заяву залишено без руху.

20 лютого 2018 року за вх. №3815/18 на адресу суду надійшла заява представника позивача з додатками на виконання ухвали від 12.02.2018.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання.

06 березня 2018 року в судовому засіданні представник відповідача надав відзив на позовну заяву, який протокольною ухвалою був приєднаний до матеріалів адміністративної справи.

06 березня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву та зобов'язано представників сторін надати до суду документи.

02.04.2018 в судовому засіданні надано копії митних декларацій.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що в ході аналізу інформації, отриманої від Житомирської митниці ДФС та інформації, наявної в АСМО "Інспектор" встановлено, що ввезений нерезидентом легковий автомобіль марки - Renault, модель - Megan є другим транспортним засобом, ввезеним зазначеним нерезидентом у 2016 році. Протягом календарного року ввезено зазначеним нерезидентом декілька легкових автомобілів за дорученням громадянина України. Зазначає, що відповідальність за необізнаність платника податків у діях своєї довіреної особи не може бути перенесена на бюджет України шляхом недоотримання акцизного податку та податку на додану вартість.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що виконання наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 14.09.2017 №1459 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1." з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів фізичною особою громадянином України ОСОБА_1 за митною декларацією від 07.11.2016 №101060002/2016/013675 робочою групою проведено документальну невиїзну перевірку.

За результатами вказаної перевірки складено акт №662/06-30-13-10/НОМЕР_1 від 27.09.2017 (а.с. 13-19).

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено, що у 2016 році за довіреністю громадянина України ОСОБА_1 від 26.10.2016 №НВХ981274 нерезидентом Nyk Wieslaw Marian було ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки Renault, модель - Megan, кузов НОМЕР_2, робочий об'єм циліндрів двигуна - 1461 куб. см., рік виготовлення 2011, дата першої реєстрації 09.01.2012. Митне оформлення проведене на Житомирській митниці ДФС на підставі митної декларації №101060002/2016/013675. Митне оформлення даного автомобіля проведене із застосуванням норм Закону України від 31.05.2016 №1389 "Про внесення змін до підрозділу 5 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів". На підставі документів, наданих до митного оформлення зазначеного легкового автомобіля, ОСОБА_1 сплачено митних платежів в сумі 34357,51 грн (0,103 євро за 1 кум. см об'єму циліндрів двигуна). В ході аналізу інформації, отриманої від Житомирської митниці ДФС, та інформації, наявної в АСМО "Інспектор" встановлено, що ввезений нерезидентом легковий автомобіль марки - Renault, модель - Megan є другим транспортним засобом, ввезеним зазначеним нерезидентом у 2016 році. Таким чином, враховуючи вимоги п. 15 підрозділу 5 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України" за митною декларацією від 07.11.2016 №101060002/2016/013675 слід застосовувати ставку акцизного податку, встановленого пп. 215.3.5 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, а саме - 1,367 євро за 1 куб. см. об'єму циліндрів двигуна.

Документальною невиїзною перевіркою гр. ОСОБА_1 встановлено порушення: вимог п.214.4 ст.214, п.216.4 ст. 216, п. 218.1 ст.218, п. 15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено суму акцизного податку , що підлягає сплаті до бюджету на суму 52394,08 грн.; вимог п. 187.8 ст.187, п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, що підлягає сплаті до бюджету на суму 10478,82 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2017, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів на загальну суму шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто дві гривні шістдесят копійок, з якої підакцизний податок становить 52394,08 грн та штрафні (фінансові) санкції - 13098,52 грн та податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2017, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів на загальну суму тридцять тисяч дев'яносто вісім гривень п'ятдесят три копійки, з якої податок на додану вартість становить 10478,82 грн та штрафні (фінансові) санкції - 2619,71 грн

Встановлено, що ОСОБА_1 скористався наданим п. 56.2, п.. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України правом та звернувся до контролюючого органу зі скаргою від 21.11.2017 (а.с. 20).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.01.2018 №1178/К/99-99-11-03-03-25 податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС в Житомирській області від 14.11.2017 № та № залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 22-23).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість висновків контролюючого органу та прийняті податкові повідомлення-рішення безпідставними, суд враховує наступні норми, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів визначається Митним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Пунктом 1 ч.2 ст. 351 Митного кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

В ході перевірки позивача встановлено, що у 2016 році за довіреністю від 26.10.2016 №НВХ 981274 громадянина України ОСОБА_1 з нерезидентом Nyk Wieslaw Marian (громадянин Польщі) було ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки Renault, модель - Megan, кузов НОМЕР_2, робочий об'єм циліндрів двигуна - 1461 куб. см., рік виготовлення 2011, дата першої реєстрації 09.01.2012(код товару - ). Митне оформлення легкового автомобіля проведене на Житомирській митниці ДФС (відділ митного оформлення №1 митного поста "Житомир-центральний") на підставі митної декларації від 07.11.2016 №101060002/2016/013675 (а.с. 61).

На підставі документів, наданих до митного оформлення легкового автомобіля марки Renault, модель - Megan, кузов НОМЕР_2 за МД від 07.11.2016 №101060002/2016/013675 гр. ОСОБА_1, нараховано та сплачено митних платежів в сумі 34357,51 грн.в т.ч. мита на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України фізичними особами - 9135,68грн., акцизного податку - 4269,45 грн., податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів - 20952,38 грн.

Ставка акцизного податку у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України встановлена п.п.215.3.51 п. 215.3 ст.215 Податкового кодексу України та для товару з кодом становить 1,367 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Однак, згідно з п.15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) ставка акцизного податку для легкових автомобілів, що використовувалися з кодом 87033190 становить 0,103 євро за 1 кум.см об'єму циліндрів двигуна.

Цією ж нормою передбачено, що ставки акцизного податку, встановлені цим пунктом, не застосовуються для легкових автомобілів, якщо вони: вироблені до 1 січня 2010 року; ввозяться на митну територію України особою для власного використання або на користь інших осіб за договорами купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення, поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду в кількості понад один легковий автомобіль протягом календарного року.

Відповідачем в ході перевірки позивача встановлено, що нерезидентом Nyk Wieslaw Marian (громадянин Польщі) було ввезено на митну територію України декілька легкових автомобілів за дорученням громадян України.

Відповідач, враховуючи вимоги п.15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України дійшов висновку про застосування до позивача ставки акцизного податку встановлену п.п.215.3.5(1) п. 215.3 ст.215 Податкового кодексу України, оскільки легковий автомобіль марки Renault, модель - Megan, кузов НОМЕР_2 є другим транспортним засобом, ввезеним нерезидентом Nyk Wieslaw Marian (громадянин Польщі) (Німеччина) у 2016 році.

Представником відповідача надано до суду копію митної декларації №101060002/2016/013081 від 31.10.2016 з якої вбачається, що нерезидентом Nyk Wieslaw Marian ввезено на митну територію України автомобіль марки FORD модель FOKUS. Особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_5 (а.с. 59), а не ОСОБА_1.

Згідно з п. 63 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Декларування товару та всі дії пов'язані з його розмитненням здійснені ОСОБА_1, який є покупцем одного легкового автомобіля протягом 2016 року, який ввезено на територію України уповноваженою позивачем особою.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить на користь висновку, що на позивача не покладається обов'язок відстежувати ввезення на територію України транспортних засобів для інших осіб уповноваженою на те особою, адже відповідальність покладається саме за неправомірні дії відправника та/або одержувача товару.

Документ, що підтверджує купівлю-продаж легкового автомобіля марки марки Renault, модель - Megan кузов НОМЕР_2, робочий об'єм циліндрів двигуна - 1461 куб. см., а саме: рахунок - фактура від 31.10.2016 (№095/10/16), та акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу складено від імені ОСОБА_1 Копія реєстраційного документа транспортного засобу від 31.10.2016 №WN 129117 свідчить, що імпортований автомобіль вироблено після 01 січня 2010 року (а.с. 29).

Згідно з інформацією, зазначеною в листі Територіального сервісного центру №1841 Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України від 20.10.2017 №1247, станом на 19.10.2017 за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано наступний транспортний засіб - легкового автомобіля марки Renault, модель - Megan, кузов НОМЕР_2 (а.с. 25)

Декларування товару та всі дії, пов'язані з розмитненням товару, у тому числі і подання попередньої митної декларації для переміщення товару здійснювалось позивачем, який є покупцем на своє ім'я, для себе особисто одного автомобіля (на протязі 2016р. і по цей час), який він ввіз на територію України за допомогою іншої особи - нерезидента, який діяв саме як уповноважена особа від позивача, та у подальшому скористався пільгою для резидентів встановленої Законом України №1389.

Саме ці обставини жодним чином не спростовані актом перевірки відповідача, але трактування фактичних обставин і норм Закону №1389 категорично є протилежними і незаконними зі сторони скаржника.

Позивач не міг знати і не повинен знати про те, що уповноважена ним особа возив на територію України інші транспортні засоби для інших осіб, що взагалі не впливає на право позивача на пільгове розмитнення придбаного ним автомобіля.

Крім того в разі виявлення митним органом порушень в діях позивача митних правил, то він би мав бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем неправомірно донараховано суми митних платежів та податку до зобов'язань, які не підлягають до сплати за фактичними та правовими обставинами та неправомірно поставлено вимоги до позивача про їх сплату.

Отже, висновки контролюючого органу від 27.09.2017 за №662/14/06-30-13-10/НОМЕР_1 викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки з питань достовірності повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу, ввезеного на митну територію України то оформленого на Житомирській митниці ДФС за митною декларацією від 07.11.2016 №101060002/2016/013675 є незаконними так як суперечать фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень №, № від 14.11.2017 року, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир,10003, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2017 №, №, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 14.11.2017, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів на загальну суму шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто дві гривні шістдесят копійок, з якої підакцизний податок становить 52394 гривень 08 копійок та штрафні (фінансові) санкції - 13098 гривень 52 копійки.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 14.11.2017, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів на загальну суму тридцять тисяч дев'яносто вісім гривень п'ятдесят три копійки, з якої податок на додану вартість становить 10478 гривень 82 копійки та штрафні (фінансові) санкції - 2619 гривень 71 копійка.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир,10003, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) 785 гривень 91 копійку судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене 10 квітня 2018 року