Справа № 826/15771/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Київ №826/15771/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Вовк І.Р.,

за участю представника позивача - Семенова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) до Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 55, ), за участю третьої особи - ОСОБА_2 ()10004, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), про скасування постанови №33044556 від 13.09.2012 в частині,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №33044556 від 13.09.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що всупереч ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем не було повідомлено позивача, як заставодержателя, що має пріоритет, про накладення арешту на вищевказану квартиру.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з наведених підстав.

Відповідач заперечень чи інших доказів не надав, явку свого представника до судових засідань не забезпечив, причин неприбуття суду не повідомив.

Третя особа до суду не прибула, поштові відправлення повернулися до суду без вручення з незалежних від суду причин - за закінченням терміну зберігання згідно з довідками пошти, у зв'язку з чим вважається, що такі повістки вручені належним чином.

Неприбуття відповідача і третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові доказі по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову і відсутність підстав для його задово-лення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що у 2011р. позивач набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 28.09.2007 №0, укладеним між АКІБ "УкрСиб-банк" (Кредитор) і ОСОБА_2 (Позичальник), нотаріально посвідченим договором іпотеки /нерухомого майна/ від 28.09.2007, реєстровий №14851, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) і ОСОБА_2 (Іпотекодавець), що підтверджується наявними у справі копіями вказаних договорів, а також копіями договору факторингу №1 від 12.12.2011, договору відступлення прав вимоги від 12.12.2011, укладеними між АКІБ "УкрСиббанк" і позивачем та витягами з додатків до них.

З метою задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого у іпотеку, позивач у червні 2016р. звернувся до приватного нотаріуса, який повідомив, що на квартиру АДРЕСА_1, накладено арешт постановою Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №33044556 від 13.09.2012, що підтверджується наявною у справі копією інформаційної довідки від 30.06.2016 №62425858.

Після чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV "Про виконавче провадження" (який діяв на час накладення арешту) про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний викона-вець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

За змістом даної норми, державний виконавець повідомляє заставодержателя про накладення арешту на майно боржника, що перебуває в заставі, та роз'яснює право на звер-нення до суду з позовом після накладення арешту на майно.

Позивач помилково посилається на дану норму як на підставу для скасування поста-нови, оскільки дана норма не врегульовує порядок і підстави прийняття постанови про накладення арешту на майно. Водночас не вчинення відповідачем дій, передбачених ч. 4 ст. 54 вищевказаного Закону, які є наслідком накладення арешту, не може свідчити про неправо-мірність накладення арешту на майно.

Інших аргументів і доказів які б свідчили про протиправність оскаржуваної постанови, позивач суду не зазначив, а судом таких не вбачається, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Суд зауважує, що питання знаття арешту із заставленого майна не є предметом розгляду даної справи. Такий позов (зняття арешту з майна, виключення майна з-під арешту) може бути подано у порядку цивільного судочинства і позивач не позбавлений права і можливості звернутися з таким позовом до відповідного загального суду у порядку, встановленому процесуальним законом.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом, то, зважаючи на те, що позивач не є стороною виконавчого провадження, а також беручи до уваги висновки судів вищих інстанцій, копії рішень яких позивач додав до позовної заяви, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки про порушення своїх прав та інтересів позивач міг дізнатися у червні 2016р.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 134, 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) у задоволенні адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.А. Костенко