Справа № 804/7238/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Справа № 804/7238/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_2
представників відповідача - Литвин Ю.Ю., Павлової Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, -
03.11.2017 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - фізична особа-підприємець ОСОБА_1) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (далі - Головне управління Держпраці у Дніпрпетровській області), в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1); визнати протиправним та скасувати Припис № 201/4.1-6-151 від 14.09.2017 р. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про зобов'язання вжити заходи щодо виконання вимог ч.1, 3 ст. 24, ст. 31 КЗпП України, а саме: офіційно працевлаштувати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та інших працівників; визнати протиправним та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 201/4.1-6/646 від 04.10.2017 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 864 000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог щодо протиправних дій суб'єкта владних повноважень при проведенні інспекційного відвідування зазначає, що Закон України № 877-V не має визначення терміну «інспекційне відвідування», а отже, проведення такого заходу державного контролю суперечить вимогам закону. Також уповноважених осіб у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на час проведення перевірки не було та до магазинів не з'являлись, довіреностей на право представництва інтересів позивачем не видавалось, а направлення на проведення перевірки, копія погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки позивачу або його уповноваженій особі відповідно не вручалось, службові особи свої посвідчення у момент знаходження у магазинах «Ассорти» фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 не пред'явили, що, на думку позивача, є суттєвим порушенням Закону України № 877-V та доказом безпідставних та протиправних дій Відповідача. Позивач знаходився поза межами міста та не міг скористатись своїм правом не допустити до проведення перевірки Головних державних інспекторів та запобігти їх подальшим протиправним діям.
Протиправність припису № 201/4.1-6-151 від 14.09.2017 р., на думку позивача, полягає у тому, що припис винесено відповідно до акту перевірки, який складено з порушеннями вимог Закону України № 877-V. Також стверджує, що згідно умов Договору аутстаффінгу від 01.01.2017 через офіційного посередника у працевлаштуванні ТОВ «АУТСТАФФЕР», позивачу у вересні 2017 р. надано найманих робітників, які знаходяться у трудових відносинах з «Маринекс ЛТД», про які зазначено в акті інспектування. Отже, зазначені особи не перебувають з позивачем у відносинах, що регулюються Кодексом законів про працю. При цьому виконання договору аутстаффінгу підтверджується актами виконаних робіт та оплатою зазначених послуг. Позивач звертає увагу, що відповідач в акті перевірки наводить данні, які не стосуються фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та його взаємовідносин з контрагентами, та на підставі цих даних робить хибні висновки.
Щодо протиправності постанови зазначає, що підставою для її винесення також став Акт перевірки № 201/4.1-6 від 11.09.2017р., який позивач вважає дефектним та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства України. Відповідач не зазначає у своїх висновках, що практично всі особи підтвердили своє працевлаштування на компанії «Марінекс ЛТД», інші послались на компанію-посередника ТОВ «АУТСТАФФЕР», а двоє працівників мали на увазі виконання робіт у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, але не працевлаштування.
Таким чином, позивач вважає, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області не в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи та не враховані при розгляді заперечень та скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що потягло шкідливі наслідки у діяльності підприємця.
Від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позовних вимог, в обґрунтування яких зазначено, що відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 16.05.2017 набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 №295. Пунктом 2 цього Порядку визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів. Зазначене, на думку відповідача, спростовує доводи позивача про відсутність такої форми контролю як проведення інспекційних відвідувань. Відповідач вважає, що під час проведення інспекційного відвідування Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області діяло на підстав, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України. За результатами відвідування встановлено ряд порушень з боку позивача, що стало підставою для винесення припису про їх усунення та постанови про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. На підставі зазначеного, відповідач стверджує про необґрунтованість позовних вимог та просить в їх задоволенні відмовити.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідача у судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця з 25.01.1996 року, основним видом економічної діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Під час здійснення інспекційного відвідування було встановлено використання праці 9 найманих працівників за місцем здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, які не мають оформлених належним чином трудових відносин з підприємцем, у магазинах під назвою «Ассорти», які розташовані у м. Кам'янське за адресами: вул. Матросова, б:33а; вул. Ніжинська, б. 16а.
Згідно пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 працівники, праця яких використовується підприємцем, є найманими працівниками ТОВ «АУТСТАФФЕР», за надання послуг яких перераховуються кошти підприємству згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів
На запит фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до управління Держпраці надано інформацію та завірені копії документів, а саме: договір аутстаффінга від 01 січня 2017р, квитанції про оплату послуг аутстаффінга, акти прийому передачі послуг.
У зв'язку з викладеним, з метою уточнення (підтвердження чи спростування) інформації, отриманої від продавців ФОП ОСОБА_1, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області до Головного управління Пенсійного фонду України було направлено запит від 18.09.2017 №1464/4.1-6 щодо надання інформації про трудові відносини працівників згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомога, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування до органів фіскальної служби (Таблиця 5. Відомості про трудові відносини осіб) стосовно ФОП ОСОБА_1 за період з січня 2017 року.
За інформацією органів Пенсійного фонду України у Херсонській області (лист №5965/06 від 13.09.2017) у періоді з січня 2017 року по теперішній час підприємством ТОВ «Аутстаффер» звіти не надавались, найманих працівників немає, відрахування до Пенсійного фонду на нараховувались та не перераховувались.
Таким чином, договір аутстаффінга від 01.01.2017р., укладений з ТОВ «АУТСТАФФЕР» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під час перевірки до уваги не взято.
За інформацією органів Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетрвоській області у період з січня 2017 року по дату проведення інспекційного відвідування фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не подавав до фіскальної служби повідомлень про прийняття на роботу працівників ОСОБА_12, ОСОБА_13 Також з огляду на письмові пояснення продавців, які працюють у магазинах «Ассорти», що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, а також інформації, одержаної від органів Головного управління ДФС та Пенсійного фонду України встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин продавців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що порушує вимоги ч.1,3 ст. 24 та ст.31 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування найманих працівників.
Результати здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин зафіксовано актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №201/4.1-6 від 11.09.2017 (далі - акт перевірки).
13.09.2017 Управлінням з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було розглянуто заперечення на акт перевірки, про що надано відповідь за № 1490/4.1-6, якою висновки акту перевірки залишено без змін.
За результатами здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин та на підставі акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис «201/4.1-6-1515 від 14.09.2017, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 приписано вжити заходи щодо виконання вимог ч.1,3 ст. 24 та ст.31 КЗпП України, а саме: офіційно працевлаштувати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та інших працівників. Надалі вимог чинного законодавства дотримуватись постійно. Письмово поінформувати Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про виконання вимог припису у строк до 31.09.2017.
Також, розглянувши акт перевірки №201/4.1-6 від 11.09.2017, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.10.2017 №201/4.1-6/646, якою керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 26 Кодексу законів про працю, вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 864000 гривень.
Позивач, не погоджуючись з діями Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, приписом № 201/4.1-6-151 від 14.09.2017 р. та постановою № 201/4.1-6/646 від 04.10.2017, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно ст. 117 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.
16.05.2017 набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок № 295).
Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).
Пунктом 2 Порядку № 295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невинних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів. Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.
Отже, судом критично оцінюються посилання позивача в адміністративному позові на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), зокрема, на ст. 1, ч. 4 ст. 2, абз. 6 ч. 4 ст. 4 та висновок про те, що Закон № 877- V не має визначення терміну «інспекційне відвідування», а отже, проведення такого заходу державного контролю суперечить вимогам закону, оскільки така форма контролю передбачена спеціальним Порядком № 295, який є обов'язковим до застосування.
Пунктом 8 Порядку № 295 визначено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Відповідно до п 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Судом встановлено, що 08.09.2017 головним державним інспектором за вих.№ 1453/4.1-6 було складено лист щодо надання документів у термін до 15 год. 08.09.2017.
Сторонами не заперечується, що в телефонній розмові 08.09.2017 у 10-й годині 40-й хвилині ФОП ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться за межами міста Кам'янське та не має можливості отримати направлення на проведення інспекційного відвідування, а також надати на вимогу інспектора документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками.
У судовому засіданні надала свої пояснення дружина позивача ОСОБА_14 як свідок та зазначила, що направлення та лист було вручено жінці, яка представилась дружиною фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та з'явилась до магазину «Ассорти» за адресом: вул. Матросова,33а, та погодилась передати направлення та лист про надання документів щодо трудових відносин з найманими працівниками та завірені їх копії. Проте, як зазначила свідок, вона в цей час перебувала за межами міста Кам'янське, а тому не мала навіть такої можливості фізичного перебування в магазині «Ассорти» та отримання направлення від відповідача.
Судом критично оцінюються доводи позивача про заперечення цих обставин, оскільки під час судового розгляду позивачем не надано належних доказів на підтвердження тверджень позивача про те, що гр. ОСОБА_14 у той час не знаходилась у магазині «Ассорти», оскільки знаходилась за межами міста Кам'янське та будь - яким чином отримати направлення на перевірку не могла. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що 08.09.2017 гр. ОСОБА_14 було надано пояснення та, відповідно, отримано копію направлення на проведення перевірки та лист щодо надання документів, що підтверджується її особистим підписом в направленні та листі.
Таким чином, проаналізувавши зазначені правові норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Отже, перша позовна вимог задоволенню не підлягає.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування припису № 201/4.1-6-151 від 14.09.2017 р. та постанови № 201/4.1-6/646 від 04.10.2017, суд зазначає, що підставою для винесення зазначених рішень стали висновки акту перевірки про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин продавців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що порушує вимоги ч.1,3 ст. 24 та ст.31 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування найманих працівників.
Суд погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.
Під час виїздів головними державними інспекторами встановлено наступну інформацію. Магазин за адресою м. Кам'янське, вул. Матросова, б.33а має функції супермаркету, у якому відбувається вільне переміщення покупців по торгівельній залі, та розрахунки здійснюються на двох касах при виході з магазину. Функції продавців виконують на касах:
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_1, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює на підприємстві «Марінекс ЛТД», продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року 2 тижні на місяць з режимом роботи з 08-ої години до 21-ої години. Заробітну плату отримує раз на місяць у розмірі 3200,0 грн.;
- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_2, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює на ТОВ «Аутстаффер» продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 22-ої години. Заробітну плату отримує раз на місяць у розмірі 3200,0 грн. ;
Функції продавців у торговому залі, за прилавками інших відділів (бакалія, вино- води, побутова хімія тощо) виконують:
- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає АДРЕСА_3, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює підприємстві «Марінекс ЛТД» продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 21-ої години два тижні у місяць. Заробітну плату отримує раз на місяць у розмірі 3200,0 грн. ;
- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає АДРЕСА_4, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює на підприємстві «Марінекс ЛТД» продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 22-ої години. Заробітну плату отримує два рази на місяць у розмірі 3200,0 грн.;
- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2., проживає АДРЕСА_5, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює на підприємстві «Марінекс ЛТД» продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 21-ої години. Заробітну плату отримує раз на місяць у розмірі 3200,0 грн.;
- ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, проживає АДРЕСА_6, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює продавцем на підприємстві «Марінекс ЛТД» на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 22-ої години. Заробітну плату отримує два рази на місяць у розмірі 3200,0 грн.;
- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, проживає АДРЕСА_7, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює на ТОВ «Аутстаффер» продавцем на даному об'єкті з 01 січня 2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 21-ої години. Заробітну плату отримує раз на місяць у розмірі 3200,0 грн.
Магазин за адресою м. Кам'янське, вул. Ніжинська, 16а також має функції супермаркету, в якому відбувається вільне переміщення покупців по торгівельній залі, а розрахунки здійснюються на касі при виході з магазину. У магазині функції продавців виконують:
- ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_14, проживає АДРЕСА_8, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює продавцем у ФОП ОСОБА_1, на даному об'єкті з липня 2017 року з режимом роботи з 08- ої години до 22-ої години. Заробітну плату отримує потижнево у розмірі 2500,0 грн.;
- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_16, проживає АДРЕСА_9, яка на питання про працевлаштування письмово повідомила про те, що вона працює стажером продавця у ФОП ОСОБА_1, на даному об'єкті з 06.09.2017 року з режимом роботи з 08-ої години до 22-ої години. Заробітну плату отримує поденно у розмірі 215,0 грн.
Сторонами не заперечується, що на запит Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надано інформацію та завірені копії документів на підтвердження укладення ним з ТОВ «АУТСТАФФЕР» договору аутстаффінга від 01 січня 2017, відповідно до якого зазначені особи надані товариством позивачу для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов'язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції, на умовах цього договору. На підтвердження виконання умов договору аутстаффінга від 01 січня 2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надано квитанції про оплату послуг аутстаффінга, акти прийому передачі послуг.
Суд критично оцінює такі твердження позивача та звертає увагу на те, що в міжнародному праві порядок застосування аутстафінгу регулюється Конвенцією про приватні агентства зайнятості № 181, ухваленою 19.06.1997, що не ратифікована Україною.
Термін «аутстафінг» в законодавстві України не закріплений, проте норми, визначені ст.39 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012. № 5067-VІ, поширюються на правовідносини, що виникають під час провадження діяльності суб'єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, що є тотожним природі договору аутстафінгу. Також, п.п. 14.1.183 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України містить визначення поняття послуги з надання персоналу як господарської або цивільно-правової угоди, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.
Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2003 № 359 (далі - Порядок № 359), діяльність суб'єкта господарювання - роботодавця з наймання працівників для застосування їх праці іншим роботодавцем зазначається ним у реєстраційній картці, що підтверджує проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, як один з основних видів діяльності та провадиться лише на підставі дозволу, виданого Державною службою зайнятості (далі - Служба).
Пунктом 5 Порядку № 359 визначено порядок отримання такого дозволу.
Рішення про видачу дозволу (відмову у його видачі) приймається Службою та оформляється наказом протягом 10 робочих днів з дати реєстрації заяви. Інформація про прийняте рішення (видачу, відмову у видачі або анулювання дозволу) розміщується на офіційному веб-сайті Служби.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що суб'єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації і зобов'язані:

1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника;

2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи;

3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку;

4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на користь працівника;

5) не перешкоджати укладенню трудового договору між працівником та роботодавцем, у якого виконувалися ним роботи.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті Закону України «Про зайнятість населення» забороняється діяльність суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу.

Так, позивачем до адміністративного позову надано витяг з переліку суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб'єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, серед яких у переліку значиться і ТОВ «Аутстаффер», проте у графі «Відомості про номер дозволу та/або ліцензії, орган, що їх видав, дата видачі (для суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, та суб'єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців на умовах трудового договору)» інформація відсутня.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що договір аутстафінга від 01.01.2017р. укладений позивачем з ТОВ «АУТСТАФФЕР». Згідно договору ТОВ «АУТСТАФФЕР», іменоване надалі «Виконавець», в особі директора Омельченка І.М., що діє на підставі Статуту, з одного боку, і фізична особа-підприємець ОСОБА_1, іменований надалі «Клієнт», що діє на підставі виписки серія АВ №229514 від 23.03.2013р., з іншого боку, уклали цей договір, предметом якого визначено: Виконавець приймає на себе зобов'язання виконувати за заявкою клієнта послуги з надання Клієнтові працівників Виконавця для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов'язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції, на умовах цього договору. Згідно п. 2.1.6 договору Виконавець зобов'язується належним чином вести кадровий облік по усіх своїх працівниках. Обов'язок по належному оформленню трудових або інших договорів зі своїми працівниками повність лежить на Виконавці.

Згідно пояснень ФОП ОСОБА_1 працівники, праця яких використовується підприємцем, є найманими працівниками ТОВ «Аутстаффер», за надання послуг яких перераховуються кошти підприємству ТОВ «Аутстаффер» згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв'язку з викладеним, з метою уточнення (підтвердження чи спростування інформації), отриманої від продавців фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Головним управлінням до Головного управління Пенсійного фонду України було направлено запит від 08.09.2017 №1464/4.1 -6 щодо надання інформації про трудові відносини працівників згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування до органів фіскальної служби (Таблиця 5. Відомості про трудові відносини осіб) стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з січня 2017 року станом на дату надання відповіді.

За інформацією органів Пенсійного фонду України у період з січня 2017 року по станом на дату надання відповіді підприємством ТОВ «Аутстаффер» (38044531) звіти не надавались, найманих працівників не має, відрахування до Пенсійного фонду не нараховувались та не перераховувались.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, відповідачем правомірно не взято до уваги договір аутстаффінга від 01.01.2017, укладений позивачем з ТОВ «АУТСТАФФЕР».

Також відповідачем правомірно не взято до уваги під час перевірки надані позивачем пояснення працівників з приводу працевлаштування їх до компанії «Марінекс ЛТД», оскільки як зазначено в листі Головного управління від 27.10.2017 за № 8343-15/04, копії таких пояснень не надавались ні під час інспекційного відвідування, ні під час надання пояснень та заперечень до акту від 11.09.2017 № 201/4.1-6. Крім того, частина документів, що містять печатку «Марінекс ЛТД», складено не державною мовою України, та немає офіційного перекладу на українську мову. Таким чином дані документи не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, за інформацією органів Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у період з січня 2017 року станом на дату надання інформації фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не подавав до фіскальної служби повідомлень про прийняття на роботу наступних працівників: ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Отже, враховуючи все вищезазначене, суд погоджується з висновками відповідача про те, що позивачем порушено ч.ч. 1, 3 ст. 24, ст. 31 КЗпП.

Так, ч. 1 ст.24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу);6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з ч. 3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором».

З огляду на зазначене, позивачем не спростовано встановлені відповідачем під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин порушення позивачем трудового законодавства, що зафіксовані актом перевірки №201/4.1-6 від 11.09.2017.

Отже, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного припису про вжиття заходів щодо виконання вимог ч.ч. 1, 3 ст. 24, ст. 31 КЗпП.

Відтак, на підставі вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, який визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою-сьомою ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», за наслідками проведеної у період з 08.09.2017 по 11.09.2017 перевірки додержання вимог законодавства України про працю 04.10.2017 відбувся розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

За наслідками розгляду справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, 04.10.2017 уповноваженою посадовою особою Головного управління також правомірно було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № 201/4.1 -6/646 у розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) гривень.

Таким чином, оскаржувані припис № 201/4.1-6-151 від 14.09.2017 р. та постанова № 201/4.1-6/646 від 04.10.2017 прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, є правомірними та скасуванню не підлягають.

Отже, адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складений 22 березня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко