Справа № 810/1694/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2018 року м. Київ № 810/1694/18

Суддя Київського адміністративного суду Панченко Н. Д., розглянувши позовну заяву Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до Головного територіального управління юстиції у Київській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Євка В.В., третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро 2000» про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Київській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Євка В.В., третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро 2000», у якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Євро 2000» відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0007, площею 10,2516 га, що розташована за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20483858 від 02.04.2015;

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис за номером 9275350 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди за ТОВ «Євро 2000» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0007, площею 10,2516 га, що розташована за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом п'ятим частини першої цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, спір виник у зв'язку з державною реєстрацією права оренди ТОВ «Євро 2000» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007.

З доданої позивачем до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру прав судом з'ясовано, що оспорювана державна реєстрація була здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 20483858 від 02.04.2015, що прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

При цьому з вказаної інформаційної довідки слідує, що підставою виникнення у ТОВ «Євро 2000» речового права (права оренди) є договір оренди від 21.06.2007.

Судом встановлено, що між Вишневою міською радою, як орендодавцем, та ТОВ «Євро 2000», як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки, у порядку та на умовах якого орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 10,2516 га, що розташована за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська.

Таким чином, позивач у справі є стороною договору оренди (орендодавцем), на підставі якого третя особа здійснила оспорювану державну реєстрацію права оренди.

Статтею 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 21.06.2007) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Статтею 18 цього ж Закону передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням вимог вказаних статтей та беручи до уваги, що позивач є стороною договору оренди, суд дійшов висновку, що позивачеві мало б бути відомо про виникнення у ТОВ «Євро 2000» речового права (права оренди) щодо вказаної земельної ділянки і про здійснення ТОВ «Євро 2000» державної реєстрації права оренди, що виникло на підставі вказаного договору.

Судом також з'ясовано, що 14.04.2017 позивач звертався до ЦНАП Києво-Святошинської районної державної адміністрації з листом, у якому зазначав, що 02.04.2015 Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було здійснено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007.

Одночасно з цим, у вказаному листі міститься посилання на судову справу №369/9677/16, у рамках якої Києво-Святошинським районним судом надавалась оцінка правомірності рішенню 15-ої сесії 5-го скликання Вишневої міської ради від 29.05.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокове користування ТОВ «Євро 2000» для будівництва»; договору оренди земельної ділянки від 21.06.2007; державній реєстрації договору оренди земельної ділянки від 21.06.2007.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 18.01.2017 у справі 369/9677/16 у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення 15-ої сесії 5-го скликання Вишневої міської ради від 29.05.2007 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокове користування ТОВ «Євро 2000» для будівництва»; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 21.06.2007 та скасування його державної реєстрації відмовлено у повному обсязі.

Беручи до уваги викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачеві достеменно було відомо про наявність оспорюваної державної реєстрації, її підстав, щонайпізніше у січні 2017 року.

Проте з цим позовом до суду позивач звернувся лише 02.04.2018, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і посилань на існування істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об'єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 КАС України.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень або юридичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

При цьому, відповідно до абзацу другого частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позовній заяві позивачем об'єднано три самостійні вимоги немайнового характеру: (1) про визнання протиправними дій щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди; (2) про скасування державної реєстрації права оренди; (3) про виключення з Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права оренди.

Кожна з вказаних вимог є об'єктом сплати судового збору. Таким чином, під час звернення до суду позивачеві належало сплатити 5286,00 грн. судового збору.

У якості доказу сплати судового збору позивачем до позовної заяви приєднане платіжне доручення від 30.03.2018 № 199 на суму 1762,00 грн. Проте розмір такої сплати не відповідає вимогам частини 2 статті 4 та частині 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів для відповідачів та третьої особи позивач до позовної заяви не приєднав.

Натомість позивач приєднав до позову докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з цим суд зазначає, що, у даному випадку, позивач не реалізує публічно-владних управлінських функцій і звертається до суду як власник земельної ділянки, щодо якої були вчинені реєстраційні дії. Таким чином, позивач зобов'язаний був приєднати до позову його копії та копії усіх додатків відповідно до кількості учасників справи. Натомість вимоги частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у даному випадку, застосуванню не підлягають.

Частиною 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви, у якості відповідачів у справі позивачем визначено Головне територіальне управління юстиції у Київській області та державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Євка В.В.

При цьому, прохальна частина позовної заяви не містить вимог, звернутих до Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Щодо зазначення у позовній заяві у якості відповідача державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Євка В.В., суд звертає увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» вирішено ліквідувати Державну реєстраційну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Цією ж постановою установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби в частині реалізації державної політики у сфері державної реєстрації прав.

26 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України від 26.11.2015 № 835-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у редакції Закону України від 26.11.2015 № 835-VIII змінено систему органів, що здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідні повноваження передані органам місцевого самоврядування та районним державним адміністраціям.

Підпунктом 7 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 26.11.2015 № 835-VIII встановлено, що територіальні органи, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями реалізації повноважень у сфері державної реєстрації, але не пізніше 30.05.2016.

Таким чином, суд звертає увагу позивача, що суб'єкт владних повноважень, визначений у якості відповідача у справі (державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області), ліквідований, а відповідні повноваження щодо здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно були передані органам місцевого самоврядування та районним державним адміністраціям.

Суд також зазначає, що позовна заява не містить доказів того, що Головне територіальне управління юстиції у Київській області є правонаступником прав та обов'язків Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Отже, позивачеві необхідно визначитись з належним відповідачем у справі, врахувавши зміни у чинному законодавстві, що визначають систему органів та суб'єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, та зазначити обставини, що свідчать про правонаступництво Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області прав та обов'язків Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Відповідно до пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява, що стосується оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, повинна містити обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не погоджується з рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції індексний номер 20483858 від 02.04.2015, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ «Євро 2000» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007.

При цьому, позов не містить будь-якого обґрунтування яким саме чином факт державної реєстрації права оренди ТОВ «Євро 2000» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007 порушує права Вишневої міської ради, беручи до уваги, що така державна реєстрація була здійснена на підставі договору оренди, у якому Вишнева міська рада є орендодавцем.

Відповідно до частини 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Суд зазначає, що фактично предметом позову є рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, індексний номер 20483858 від 02.04.2015, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ «Євро 2000» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007.

Разом з цим оригіналу чи копії зазначеного акта індивідуальної дії позивач до позову не приєднав та не заявив клопотань про його витребування.

Пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Обставини щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, у позовній заяві позивачем не зазначено.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Підтвердження того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав позовна заява не містить.

Частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позовну заяву подано представником за довіреністю А.В. Шиденко. При цьому, у позовній заяві не зазначені визначені у пункті 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відомості стосовно Шиденко А.В.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду:

1) письмових пояснень та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у шестимісячний строк з моменту, коли позивачеві стало (мало бути) відомо про порушення його прав;

2) оригіналу документу про сплату (доплату) судового збору за подання позовної заяви, у якій об'єднано три вимоги немайнового характеру, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI;

3) уточненої позовної заяви із зазначенням:

- належного відповідача (відповідачів) (з урахуванням змін у чинному законодавстві, що визначають систему органів та суб'єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав); або

- доказів та пояснень, що свідчать про правонаступництво Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області прав та обов'язків Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, або зазначенням у прохальній частини позову вимог, звернутих до Головного територіального управління юстиції у Київській області з відповідним обґрунтуванням;

- обґрунтувань яким саме чином факт державної реєстрації права оренди ТОВ «Євро 2000» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0007 порушує права Вишневої міської ради, беручи до уваги, що така державна реєстрація була здійснена на підставі договору оренди, у якому Вишнева міська рада є орендодавцем;

- доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- відомостей, визначених у пункті 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно представника, яким подано позовну заяву;

4) копії уточненої позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи;

5) оригіналу чи копії рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції індексний номер 20483858 від 02.04.2015 або клопотання про його витребування.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до Головного територіального управління юстиції у Київській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Євка В.В., третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро 2000» про визнання протиправними дій та скасування рішення, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Панченко Н.Д.