Справа № 821/382/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/382/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

встановив:

27 лютого 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року за №821/748/16 в частині поновлення позивача на роботі;

- стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на користь позивача середній заробіток за період затримки виконання рішення суду у сумі 76507,20 грн.

Ухвалою суду 28 лютого 2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 12 березня 2018 року позивач недоліки адміністративного позову усунув.

Ухвалою від 13 березня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 27 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 27 березня 2018 року розгляд справи відкладено на 10 квітня 2018 року на 11 год. 00 хв.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року в справі №821/748/16 ОСОБА_1 був поновлений на роботі на посаді головного спеціаліста посту екологічного контрою «Херсонський річковий порт» Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06 квітня 2016 року. Проте, фактично постанова суду в частині поновлення на роботі виконана відповідачем лише 22 вересня 2017 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та просить стягнути із Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду на підставі ст. 236 Кодексу законів про працю України.

Представник позивача 10 квітня 2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи №821/382/18 в порядку письмового провадження.

Відповідач 29 березня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає з таких підстав. З 1 серпня 2016 року у позивача виникло право на поновлення на посаді, але з цього часу він не повідомляв відповідача про своє бажання виконувати рішення суду та поновлюватись на посаді. 11 травня 2017 року позивач отримав виконавчий лист та звернувся з заявою про примусове виконання рішення суду, а вже 23 серпня 2017 року позивача поновлено на посаді. Листом від 29 серпня 2017 року №1933/03 позивача було повідомлено про поновлення на посаді та необхідність прибути до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря для фактичного початку роботи.22 вересня 2017 року позивач прибув, тобто, позивач затягував строк поновлення на роботі. Викладене, на думку відповідача, є підставами для повної відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 02 квітня 2018 року поштового відправлення №205.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив наступне.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016р. у справі № 821/748/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю. Зокрема, суд поновив Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06.04.2016 року та допустив негайне виконання рішення суду в цій частині.

Постанова суду набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Порядок виконання судових рішень встановлений ст. 257 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), частиною 2 якої, зокрема, передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

23 серпня 2017 року в.о. начальника Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря прийнято наказ № 232-о, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря поста екологічного контролю «Херсонський річковий порт» відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон з 06 квітня 2016 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, рішення суду виконано відповідачем через 267 робочих днів після прийняття постанови та допущення її до негайного виконання.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 235 КЗпП України, прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, згідно ст. 236 КЗпП проводиться виплата заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов'язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

В даній справі виконання постанови суду від 01.08.2016 року про поновлення на роботі, незважаючи на негайне виконання, відбулося лише 23.08.2017 року та оформлене наказом «Про поновлення на роботі ОСОБА_1.» №232-о.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов'язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Посилання відповідача на той факт, що в період з 01.08.2016 року по 11.07.2017 року затримки виконання судового рішення не було, оскільки в цей період, позивач не отримував виконавчого листа та не пред'являв його до примусового виконання.

Обов'язок відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі не обумовлюється залежністю від причин, в тому числі їх поважністю, внаслідок яких судове рішення виконане несвоєчасно.

Відповідно до п.2 ст. 257 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), судові рішення, які набрали чинності або підлягають негайному виконанню, є підставою для його виконання.

До даних фактичних обставин порядок примусового виконання рішень суду не повинен застосовуватись, оскільки відповідно до норм процесуального закону судове рішення підлягало виконанню негайно.

В свою чергу, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом відповідного наказу.

В даному випадку, період з дня ухвалення Херсонським окружним адміністративним судом постанови, а це 01.08.2016 року по день фактичного поновлення позивача на посаді, а це 23.08.2017 року є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні позивача на посаді.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року в справі №К/9901/1561/18.

Європейський суд із прав людини, розглядаючи справи неодноразово наголошував на необхідності виконання остаточного рішення суду.

В п.50 рішення «Чуйкіна проти України» (Заява № 28924/04) суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів. Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

Для обчислення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого, застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок), відповідно до якого середній заробіток обчислюється з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В адміністративній справі №821/748/16 досліджено довідку Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 04.07.2016 року № 1854/02, відповідно до якої середньоденна заробітна плата позивача складає 163,11 грн. У судовому засіданні в справі №821/748/16 представник позивача не заперечував факту правомірності обрахуванням відповідачем розміру середньоденного заробітку позивача.

Оскільки час затримки виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 01 серпня 2016 року по 23 серпня 2017 року складає 267 робочих днів, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в сумі 43550,37 грн. (163,11 грн. х 267 робочі дні) з відрахуванням обов'язкових платежів.

Позивач зазначає, що його поновлено на роботі 22 вересня 2017 року, після видання наказу «Про фактичний початок роботи ОСОБА_1.» №245-о, як наслідок на його користь належить стягнути 76507,20 грн, але така позиція не відповідає ні законодавству ні фактичним обставинам справи. Позивача поновлено на посаді 23 серпня 2018 року, а час затримки виконання судового рішення становить 267 робочих днів, замість 288 днів зазначених позивачем. З урахуванням викладеного позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 43550,37 грн, натомість позовні вимоги стосовно решти суми в розмірі 32956,83 грн задоволенню не підлягають.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (65114, м. Одеса, 12-а лінія 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, ) щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року за №821/748/16 в частині поновлення позивача на роботі.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (65114, м. Одеса, 12-а лінія 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, ) на користь ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки виконання рішення суду в сумі 43550,37 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.3.