Справа № 275/738/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко В.О.
Суддя доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" березня 2018 р. Справа № 275/738/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Кошиль О.Ю.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "02" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії, а також про зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року ОСОБА_4 подала до Брусилівського районного суду Житомирської області адміністративний позов, просила зобов'язати Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "д" статті 13 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення", починаючи з дня звернення (08.11.2016 року).

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від "02" листопада 2017 року задоволено адміністративний позов.

Зобов'язано Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "д" статті 13 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення", починаючи з дня звернення (08.11.2016 року).

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що підстави для призначення ОСОБА_4 пільгової пенсії відсутні, оскільки не надано документів, що могли підтвердити період виконання роботи дояркою з 01.04.1979 року по 28.09.2001 року в колгоспі "Шлях до комунізму" в зв'язку з тим, що відсутня інформація про реорганізацію та ліквідацію без визначення правонаступника вказаного колгоспу, разом з тим не надано довідки про заробітну плату в приватному підприємстві "Приворотське" за період роботи з 24.04.2003 року по 07.10.2003 року .

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 виповнилося 55 років, що підтверджено копією паспорта серії НОМЕР_2 від 15.09.1995 року, виданого Брусилівським районним відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Архівними довідками №41 від 28.12.2011 року, №132 від 09.11.2016 року, №122 від 19.10.2016 року, виданим Комунальною установою "Брусилівський районний трудовий архів" підтверджено, що з 1979 року по 2001 року ОСОБА_4 працювала дояркою в колгоспі ПКСП "Промінь" в селі Романівка Брусилівського району.

Довідками №7, №89, №42 від 13.10.2016 року, від 13.10.2016 року та від 26.10.2016 року, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива", Товариством з обмеженою відповідальністю "Світоч", Фермерським господарством "Сорока Ф.Ф." підтверджено, що з 13.10.2001 року по 07.09.2009 року ОСОБА_4 працювала на вказаних підприємствах дояркою.

Копією трудової книжки НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_4 з 01.04.1979 року по 29.12.2009 року працювала дояркою на різних підприємствах, разом з тим в трудовій книжці зазначено річний мінімум трудових днів та відомості про виконання цього мінімуму позивачем.

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 подала до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заяву, просила призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "д" статті 13 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення".

Листом Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №45 від 29.12.2016 року відмовлено в призначенні пенсії. Вказує, що підстави для призначення ОСОБА_4 пільгової пенсії відсутні, оскільки не надано документів, що могли підтвердити період виконання роботи дояркою з 01.04.1979 року по 28.09.2001 року в колгоспі "Шлях до комунізму" в зв'язку з тим, що відсутня інформація про реорганізацію та ліквідацію без визначення правонаступника вказаного колгоспу, разом з тим не надано довідки про заробітну плату в приватному підприємстві "Приворотське" за період роботи з 24.04.2003 року по 07.10.2003 року .

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з адміністративним позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким адміністративний позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами норм пункту "д" статті 13 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Статтею 62 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці позивача, яка була подана в Брусилівський сектор з питань призначення та перерахунку пенсій для призначення пенсії за віком на пільгових умовах в повному обсязі зазначені відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме чітко зазначено період роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу доярки.

Враховуючи зазначені норми законодавства та виходячи з наданих матеріалів справи, колегія суддів вважає, що записами в трудовій книжці ОСОБА_4 підтверджується наявність необхідного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Виняток із цього твердження становлять записи у трудовій книжці, що стосуються роботи позивачки з квітня 1979 року до 2001 року в колгоспі "Шлях до комунізму", колгоспі імені Калініна, ПКСП "Промінь" та ПП "Промінь".

Щодо зазначених періодів роботи записи у трудовій книжці не можуть вважатися безспірними, оскільки відсутні будь-які документи щодо правонаступництва цих підприємств.

Водночас, як з'ясовано судом апеляційної інстанції, відповідні записи у трудову книжку позивачки були внесені на підставі відомостей, отриманих з Трудового архіву Брусилівської селищної ради. З листа цієї установи №37 від 07.02.2018 року слідує, що у трудовому архіві збереглися записи у справах про нарахування заробітної плати, з яких слідує, що позивачка працювала у спірний період дояркою. Також зазначені записи містять відомості про кількість відпрацьованих трудоднів та розмір виплаченої заробітної плати.

Зазначені відомості є достовірними, оскільки відповідна довідка видана на підставі первинних документів , які не викликають сумнівів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також АРХІВНИМИ УСТАНОВАМИ.

Пунктом 18 цього д порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У даному випадку підтверджувати спірний стаж показаннями двох свідків немає потреби, оскільки відповідний стаж підтверджено довідкою архівної установи.

З огляду на зазначені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "02" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "05" квітня 2018 р.