Справа № 802/1666/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2018 р. Справа № 802/1666/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.,

представника позивача: Ониська М.М.,

представника відповідача: Волошенюк Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Красне-Агроінвест" (далі- ТОВ "Красне-Агроінвест", позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі- ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2016 року ТОВ "Красне-Агроінвест" звернулось в суд з адміністративним позовом в якому просили визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 26.09.2016 року №; від 26.09.2016 року № в частині визначення грошового зобов'язання у розмірі 323 585 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 80 897 грн.

Зазначали, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р., за результатом якої складено акт перевірки від 07.09.2016р. №140/1401/34988571. Згідно з актом перевірки контролюючим органом зроблено висновки щодо порушення платником податків п. 189.1 ст. 189, п. 199.1, 199.2, 199.4 ПК України, наслідком чого було заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 390246 грн, а також порушення п. 3.1, п. 3.4, п.3.6, п. 7.4.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637.

За наслідками проведеної перевірки, відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення, які позивач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що прийняті з порушенням норм ПК України, виходячи з наступного.

Щодо безпідставності застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення від 26.09.2016р. , позивач зазначав, що всі виплати орендної плати на користь орендодавців, товариством проводилися з оформленням відповідних видаткових касових ордерів (видатковими відомостями) та з дотримання норм ПК України щодо нарахування та утримання податковим агентом податку на доходи фізичних осіб. Крім того, на переконання позивача, санкція абз. 6 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", передбачена саме за порушення Положення № 637 підзвітними особами, а не особами на користь яких виплачуються кошти за отримані послуги згідно договорів оренди, а тому застосування штрафних санкцій згідно Указу є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо безпідставності податкового повідомлення-рішення № позивач вказував, що товариством у чіткій послідовності, визначеній 187.1 ПК України, виконано в повному обсязі вимоги п. 198.5 статті 198 ПК України в частині визначення та сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Також, зазначали про порушення відповідачем вимог "Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року N 727, що стосується невідображення в Акті перевірки всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового законодавства.

В зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 26.10.2016 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду.

07.11.2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача на адміністративний позов. Зазначали, що під час проведення перевірки було встановлено факт виплати орендної плати за землю фізичним особам-орендарям, які на день видачі коштів померли та, відповідно, не могли фактично отримувати дані кошти. При цьому, товариство в видаткових касових відомостях, відповідно, до яких проводилась виплата сум грошових коштів за оренду земельних ділянок з каси підприємства, зазначались померлі фізичні особи, що на переконання відповідача вказує на проведення господарської операції, оформленої з порушенням в законодавства. В зв'язку з чим, перевіркою встановлено п. 3.1, 3.4, 3.6, 7.41 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" № 637, а саме товариством проведено готівкові розрахунки без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

Щодо донарахувань податкових зобов'язань з податку на додану вартість зазначали, що в ході проведення виїзної документальної перевірки було встановлено порушення вимог п. 189,1 ст. 189, п. 199.1, 199.2, 199.4, ст. 199 ПК України, шляхом заниження товариством податкових зобов'язань, виходячи з бази оподаткування за товарами (сільськогосподарською продукцією), що почали використовувались в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX ПК України (експорт товарів). Позивачем не надано перевіряючим інформацію та її документальне підтвердження щодо використання (списання, фактичного внесення тощо) паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту органічних та неорганічних добрив та інших ТМЦ та послуг, що були придбані підприємством за період 2015 року, з обов'язковим зазначенням сільськогосподарських культур, на вирощування яких було використані вищенаведені ТМЦ та послуги, площ посівів тощо. Також не надано розрахунки (відомості) щодо процесу формування планової та фактичної собівартості (розрахунок калькуляції) із обов'язковим зазначенням відповідних бухгалтерських проводок по рахунках бухгалтерського обліку (в тому числі синтетичного обліку) по всіх сільськогосподарських культурах, які вироблені підприємством протягом 2015 р. в розрізі кожної культури окремо по місячно та не надано головну книгу з переліком ти систематизацією синтетичних рахунків бухгалтерського обліку на підприємстві в розрізі місяців. Враховуючи зазначене, відповідачем було зроблено висновок про заниження ТОВ "Красне- Агроінвест" задекларованих показників податкових зобов'язань на частку сплаченого (нарахованого) податку під час придбання ТМЦ, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях за звітний період 2015 рік на загальну суму 323584,80 грн.

15.11.2016 року до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення проти адміністративного позову в частині порушення норм з регулювання готівки. Вказували, що відповідно до п. 3.6. Положення №637, видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості. Так як померла особа не може особисто засвідчити своїм підписом у відомостях факт отримання готівкових коштів, то готівкові розрахунки на суму 13745,00 грн. проведені без подання одержувачем коштів відповідного письмового документу. З огляду на що, вказане порушення відповідає диспозиції абз. 6 статті 1 Указу Президента України № 436/95, відповідно до якого були застосовані штрафні санкції до товариства.

28.11.2016 року позивачем подано додаткові пояснення до позову. Відповідно яких позивач вказував, що касир, не являється підзвітною особою, а ні в розумінні "Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов'язань бюджетних установ", а ні в розумінні Положення про ведення касових операції у національній валюті в Україні, а тому безпідставним є застосування санкції абз. 6 статті 1 Указу Президента України № 436/95. На переконання позивача, виявлене порушення, випала орендної плати померлим особам, відповідає п. 7.24 Положення №637, порушення якого передбачає санкція визначена абз. 2 статті 1 Указу Президента України № 436/95.

Ухвалою суду від 28.11.2016 року в адміністративній справі призначено судово-економічну експертизу.

05.02.2018 року до суду надійшов Висновок судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 3564/16-21 від 22.12.2017 року.

13.03.2018 року відповідачем подано відзив на адміністративний позов. В якому, підтримувались раніше подані обґрунтування заперечень на позов. Додатково вказувалось на неповноту експертного дослідження, враховуючи те, що експертом не здійснено жодного аналізу показників господарської діяльності підприємства, які б обґрунтовували його висновки, натомість ним (експертом) лише здійснено аналіз норми податкового законодавства, замість аналізу господарської діяльності товариства. Враховуючи зазначене, відповідач просив не брати до уваги, як доказ по справі Висновок експерта в даній справі.

В судовому засіданні представник позивача посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, наведені доводи на обґрунтування своєї позиції, з урахуванням висновку експертизи просив адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали письмові заперечення на адміністративний позов, з урахуванням поданого відзиву. Просили в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Красне-Агроінвест» відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на слідуюче.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що в період з 20.06.2016 року по 31.08.2016 року ГУ ДФС у Вінницькій області здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Красне-Агроінвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р.

За результатом якої складено Акт перевірки від 07.09.2016р. №140/1401/34988571 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки встановлено порушення (в частині, що є предметом розгляду цієї справи):

п. 189.1 ст. 189, п. 199.1, 199.2, 199.4 ст. 199 ПК України ТОВ «Красне-Агроінвест» занижено ПДВ, що спрямовується на спеціальний рахунок всього на суму 390246 грн., в т.ч.: за березень 2015 року - 66661 грн.; за грудень 2015 року - 323585 грн.;

п. 3.1, п. 3.4, п. 3.6, п. 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, підприємством проведено готівкові розрахунки на суму 13745 грн. без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту.

За наслідками висновку Акту перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області 26.09.2016 року винесено податкові повідомлення-рішення:

№, яким, за порушення норм з регулювання обігу готівки, застосовано штрафну санкцію в розмірі 13745 грн.;

№, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 487808 грн., з яких 390246 грн. сума основного зобов'язання та 97562 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач, вважаючи висновки податкового органу щодо наявності в діяльності підприємства ознак порушення податкового законодавства та норм з регулювання обігу готівки помилковими, а відтак безпідставними додатковими податковими зобов'язаннями та застосованими штрафними санкціями, звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № , в частині, що оскаржує позивач, виходжу з наступного.

Згідно змісту Акту перевірки зазначено, що (аркуш 26-27 Ату перевірки) «…відповідно до п. 15-2 підрозділу 2 особливості справляння податку на додану вартість Розділу ХХ Перехідні положення ПК України у редакції від 01.01.2015 року «При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподатковуваних і не оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту, норми статті 199 цього Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) семи податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту».

Відповідно до чого, господарські операції з придбання підприємством ТОВ «Красне-Агроінвест» основних фондів (борона, ваги, жатка, бак для насінна тощо) у періоді 2015 рік не приймають участі у неоподатковуваних операціях, відповідно не беруться до уваги при розрахунку податкових зобов'язані, відповідно до от. 199 Податкового кодексу України.

В ході перевірки було встановлено заниження підприємством ТОВ «Красне-Агроінвест» задекларованих показників податкових зобов'язань на частку сплаченого (нарахованого) податку під час придбання ТМЦ. яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподаткованих операціях за звітний період 2015 рік на загальну суму 523584.80 грн.

Відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податковою кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року), у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг необоротних активів в оподатковуваних операціях.

У разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідне частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях».

Відповідно до п. 199.2 ст. 199 Податкового кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року) частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів і постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподаткованих операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарної о року.

Відповідно до п. 199.4 ст. 199 Податкового кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року), платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюються виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку.

Перерахунок частки використання необоротних активів в оподатковуваних операціях здійснюється за підсумками одного, двох і трьох календарних років, що настають за роком, в якому вони почали використовуватися (введені в експлуатацію).

Відповідно до п. 199.5 ст. 199 Податкового кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року), частка використання товарів/послуг необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для приведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податковою кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

Відповідно до п. 189.1 ст. 186 Податкового кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року). у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) перісту, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Підприємством ТОВ «Красне-Агроінвест» самостійно визначено розмір частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) за період грудень 2015 року, відповідно до якого підприємством самостійно визначено частку використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях у розмірі 48,1% та відповідно в не оподатковуваних операціях у розмірі 51,9%.

В ході перевірки встановлено, що загальна сума понесених витрат підприємством ТОВ «Красне-Агроінвест» у періоді 2015 рік по придбанні товарів (робіт і послуг) складала 24935608 грн. (ПДВ 4987212,6 грн.).

За вирахуванням операцій з придбання товарі» (послуг) без податку на додану вартість; придбання необорних активів за період 2015 р.; перерахунку залишків придбаних товарів (засобів захисту рослин, мінеральних добрив, насіння тощо які обліковуються на бухгалтерському рахунку 208 та не приймають участі в розрахунку) та витрат на зберігання та перевезення кукурудзи урожаю 2014 р., яка експортована у березні 2015 р., (детально описано вище), сума понесених витрат підприємством ТОВ «Красне-Агроінвест» у періоді 2015 рік по придбанні товарів (робіт/послуг) складала 21135063,71 грн, (ПДВ 4227012 грн.).

Співвідношення загального обсягу постачання товарів до неоподатковуваних операцій за звітний період 2015 р., яке задеклароване ТОВ «Красне-Агроінвест» та фактично підтверджено перевіркою, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях становить 48.1%, відповідно частка використання товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях становить 51,9 %.

Враховуючи вищенаведене, підприємством при розрахунку податкових зобов'язань виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, на частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці 51,9% використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях, не враховано в повному обсязі суми податкового кредиту по проведених господарських операціях з придбання ТМЦ у періоді 2015 р.

Відповідно до чого, підприємством на порушення вимог п.189.1 ст. 189, п. 199.1, 199.2, 199.4 ст. 199 Податкового кодексу України (у редакції на 01.01.2015 року) занижено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 323584,8 грн.. в т.ч. за грудень 2015 р. 323584,80 грн…….»

Зі змісту процитованого вище висновку податкового органу слідує, що порушення податкового законодавства, що потягло за собою донарахування податку на додану вартість, є включення позивачем до складу податкового кредиту витрат непідтверджених (неналежно підтверджених) документами первинного бухгалтерського обліку. Тобто, саме по собі право позивача на застосування правил податкового обліку визначеного п. 15-2 підрозділу 2 особливості справляння податку на додану вартість Розділу ХХ Перехідні положення ПК України, відповідачем не заперечується. З огляду на що, задля визначення правомірності включення до складу податкового кредиту в грудні 2015 року 390246 грн. необхідно здійснити аналіз бухгалтерського обліку товариства. В зв'язку з чим, ухвалою суду від 28.11.2016 року в адміністративній справі призначено судово-економічну експертизу.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

05.02.2018 року до суду надійшов Висновок судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 3564/16-21 від 22.12.2017 року.

Згідно вказаного Висновку слідує, що висновок Акту перевірки про заниження ТОВ «Красне-Агроінвест» задекларованих показників податкових зобов'язань на частку сплаченого (нарахованого) податку під час придбання ТМЦ, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподаткованих операціях за 2015 рік на загальну суму 323584, 90 грн. документально не підтверджується. Натомість, згідно цього ж Висновку експерта зазначається, що правильність обчислення податкового зобов'язання ТОВ «Красне-Агроінвест» з податку на додану вартість в сумі 323584,80 грн. за грудень 2015 року, визначене в Акті перевірки документально не підтверджується.

Відповідно до статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

В своєму відзиві на позов відповідач просить не враховувати Висновки експертизи оскільки експертом не здійснено аналізу показників господарської діяльності підприємства, які б обґрунтовували його висновки, натомість ним (експертом) лише здійснено аналіз норми податкового законодавства, замість аналізу господарської діяльності товариства.

Проте, зміст Висновку експерта та додатки до нього спростовують такі твердження відповідача та вказують на зворотнє. Згідно змісту Висновку судового експерта дослідження проводилось на підставі первинних та бухгалтерських документів, що були подані до експертної установи за запитом експерта, Додатки №№1-6 до Висновку відображують проведений аналіз первинної документації товариства.

Враховуючи зазначене, під час розгляду справи Висновки відповідача про включення ТОВ «Красне-Агроінвест» до складу податкового кредиту витрат непідтверджених (неналежно підтверджених) документами первинного бухгалтерського обліку не підтвердились. З огляду на що, відповідачем безпідставно здійснено донарахування зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 323585 грн., а відтак податкове повідомлення-рішення № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № .

Під час проведення перевірки було встановлено, що підприємством готівкові кошти за оренду земельних ділянок (земельних паїв) видавались фізичним особам-орендодавцям, які на дату виплат були померлими, тобто проводилась виплата без документального підтвердження фактичного отримання фізичними особами готівкових коштів на загальну суму 13745 грн.

Існування даного порушенням позивач не заперечує, натомість, на переконання товариства відповідачем невірно застосовано санкцію абз. 6 статті 1 Указу Президента України № 436/95, диспозиція якого передбачає проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа. Натомість вказане порушення відповідає диспозиції абз. 2 цієї статі, а саме перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах.

Надаючи оцінку зазначеному порушенню, та нормативним актам, що регулюють питання обігу готівкових коштів, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 3.1. «Положення про ведення касових операцій в національній валюті України», затвердженого Постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (далі - Положення) передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Пункт 3.4 цього Положення визначає, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником.

Пункт 3.6. Положення говорить, що видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Якщо видача готівки проводиться за довіреністю, оформленою у встановленому порядку згідно із законодавством України, у тому числі й особи, що не має змоги у зв'язку з хворобою або з інших поважних причин поставити підпис власноручно, то в тексті ордера після прізвища, імені та по батькові одержувача готівки бухгалтер зазначає прізвище, ім'я та по батькові особи, якій довірено одержати готівку. У разі видачі готівки за видатковою відомістю перед підписом про одержання грошей касир робить у ній напис "За довіреністю". Видача готівки за довіреністю проводиться відповідно до вимог, передбачених у пункті 3.5 цієї глави. Довіреність залишається в касира і додається до видаткового касового ордера або видаткової відомості.

Згідно встановленим обставинам, видача коштів відбувалась особам (орендодавцям), що померли, без оформлення будь-яких довіреностей, що свідчить про отримання готівкових коштів та проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного письмового документу.

Відповідно до абз. 6 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 року передбачено, що за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі сплачених коштів.

Враховуючи встановлені обставини та норми нормативно-правових актів, що їх регулюють, відповідачем вірно встановлено диспозицію та санкцію статті за порушення виплати коштів померлим особам, а відтак правомірно застосовано штраф в розмірі, що відповідає виплаченим коштам, тому позов ТОВ «Красне-Агроінвест» в цій частині задоволенню не підлягає.

В той же час, посилання позивача, на існування ознак цього порушення, диспозиції абз. 2 статті 1 Указу Президента України № 436/95, не звільняє його від відповідальності та не може слугувати підставою для скасування рішення про застосування штрафної санкції.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 18.09.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № від 26.09.2016р. в частині визначення основного грошового зобов'язання у розмірі 323 585 грн. (триста двадцять три тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять гривень) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 80 897 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень)

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Красне-Агроінвест" (вул. Котовського, 2, с. Красне, Тиврівський район, Вінницька область, ) сплаченій при звернені до суду судовий збір та судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) у розмірі 32 546,38 (тридцять дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень тридцять вісім копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович