Справа № 815/384/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/384/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за угодою та ордером)

відповідач: Садардінова І.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання незаконною та скасування вимоги по сплаті боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. у розмірі 12471,33 грн., -

На підставі ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 квітня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати вимогу по сплаті боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р., винесену ГУ ДФС в Одеській області щодо ОСОБА_3 у розмірі 12471,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вимога Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р., якою зобов'язано позивача сплатити борг (недоїмку, штраф, пеню) по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 12471,33 грн., є протиправною та підлягає скасуванню, враховуючи, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі ч.4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки є інвалідом з дитинства 3 групи, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 3 групи, про що свідчить довідка про отримання (неотримання) допомоги № 12-02/3459 від 27.01.2014р.

Ухвалою від 16.02.2018 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 15.03.2018 р. о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15.03.2018 р., яку занесено до протоколу судового засідання, у зв'язку з витребуванням письмових доказів оголошено перерву у справі до 04.04.2018 р. 10 год. 30 хв.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 39-40), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що згідно відомостей з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача станом на 31.07.2017р. становить 12471,33 грн., на підставі яких відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. При цьому зазначено, що в ІС «Податковий блок» в реєстрі страхувальників відсутня інформація щодо наявності у позивача пільги по сплаті єдиного внеску в зв'язку з отриманням соціальної допомоги по інвалідності, а відповідно до складеного між Пенсійним Фондом України та Пенсійним фондом України Протоколу обміну інформацією щодо даних про фізичних осіб (платників ЄВ) - пенсіонерів за віком та інвалідів відповідної інформації щодо позивача не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець та з 01.01.2013р. є платником єдиного податку, що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р., якою зобов'язано позивача сплатити борг (недоїмку, штраф, пеню) по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 12471,33 грн. (а.с. 10).

Позивач, не погоджуючись із вказаною вимогою, оскаржив її до ДФС України в адміністративному порядку, зазначаючи про наявність пільг щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та надаючи докази отримання соціальної допомоги в зв'язку з інвалідністю (а.с. 13).

Рішенням ДФС України № 16325/М/99-99-11-02-02-25 від 07.12.2017р. скаргу позивача залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. - без змін (а.с. 14-15).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» відповідно до Конституції України гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз'ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу (ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»).

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи (ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»).

Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА №960988 від 21.11.2012р. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства III групи, інвалідність встановлено безстроково (а.с. 55-56).

На підтвердження факту отримання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства 3 групи позивач надав копію довідки № 12-02/3459 від 27.01.2014р. (а.с. 11).

На виконання ухвали суду від 15.03.2018р. Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомлено (лист від 02.04.2018р. (вх. № 9136/18), що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі Одеської міської ради та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з 21.11.2012р. по теперішній час у розмірі 1452,00 грн. щомісяця (а.с. 52-53).

Факт нарахування ОСОБА_3 державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства за період з листопада 2012р. по березень 2018р. підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси від 29.03.2018р. (а.с. 57).

З урахуванням вищевказаних норм та встановлених судом обставин, згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач звільняється від сплати за себе єдиного внеску, оскільки є особою з інвалідністю та отримує відповідно до закону соціальну допомогу. При цьому, останній може бути платниками єдиного внеску виключно за умови його добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Посилання відповідача на те, що відповідно до облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача станом на 31.07.2017р. становить 12471,33 грн. є безпідставним з огляду на наступне.

Статтю 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» доповнено частиною 4 на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 № 3609-VI, який набув чинності з 06.08.2011 р.

Пунктом 3, 4 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015р., передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Доказів наявності заборгованості з єдиного внеску, яка б виникла до набуття чинності законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України"№ 3609-VI від 07.07.2011р. відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що в ІС «Податковий блок» в реєстрі страхувальників відсутня інформація щодо наявності у позивача пільги по сплаті єдиного внеску в зв'язку з отриманням соціальної допомоги по інвалідності, а відповідно до складеного між Пенсійним Фондом України та Пенсійним фондом України Протоколу обміну інформацією щодо даних про фізичних осіб (платників ЄВ) - пенсіонерів за віком та інвалідів відповідної інформації щодо позивача не надходило, є необґрунтованими та недоведеними, в зв'язку з чим судом до уваги не беруться, враховуючи, що на позивача відповідно до норм чинного законодавства поширюються пільги щодо сплати єдиного внеску, оскільки він отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, тому звільняється від сплати за єдиного внеску. Більш того, позивачем під час адміністративного оскарження вимоги по сплаті боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. у розмірі 12471,33 грн. надавались докази на підтвердження наявності пільг щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема факту отримання соціальної допомоги в зв'язку з інвалідністю (а.с. 13). Однак контролюючим органом як суб'єктом владних повноважень не було вжито жодних заходів щодо з'ясування зазначеного факту, його підтвердження чи спростування та не прийнято вказаних обставин до уваги.

Отже, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає вимогу Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання незаконною та скасування вимоги по сплаті боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. у розмірі 12471,33 грн.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22955-17 від 19.10.2017р. у розмірі 12471,33 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.04.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.