Справа № 810/4308/17
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 квітня 2018 року м. Київ № 696/1105/17
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Ключковича В.Ю.,
суддів Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо визначення розміру судових витрат та їх розподіл за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року (прийнято в порядку письмового провадження, суддя Виноградова О.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною дії,
12 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у задоволенні запиту ОСОБА_2 від 23 вересня 2017 року про надання публічної інформації з підстав, вказаних у листі від 28 вересня 2017 року №3736/10/15-70-61.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у задоволенні запиту ОСОБА_2 від 23 вересня 2017 року про надання публічної інформації з підстав, вказаних у листі від 28 вересня 2017 року №3736/10/15-70-61. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39441717) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

27 лютого 2018 року ОСОБА_2 до Київського апеляційного адміністративного суду подано заяву про ухвалення додаткової постанови (вх.№7537), яку долучено до матеріалів справи №810/4308/17, яка перебувала у провадженні судді Мацедонської В.Е.

Відповідно до наказу №38 к/тм від 23 січня 2018 року суддя Мацедонська В.Е. з 01 по 28 березня 2018 року перебуває у основній щорічній відпустці.

Відповідно до рішення зборів суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл адміністративних справ, які перебувають у провадженні судді Мацедонської В.Е, у зв'язку з неможливістю останньою продовжувати розгляд справ більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справ у строки, встановлені КАС України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справа №810/4308/17 21.03.2018 була розподілена головуючому судді - Ключковичу В.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 справу №810/4308/17 прийнято до провадження та призначено заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови до розгляду в порядку письмового провадження на 04 квітня 2018 року.

В заяві від 27.02.2018 позивач просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 у справі №810/4308/17 про відмову у задоволенні клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат та стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2240,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч.ч. 1,6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року вирішено питання про розподіл судових витрат, шляхом присудження понесених позивачем судових витрат за подання до Київського окружного адміністративного суду позову до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною дії та подання апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС сплаченого судового збору, який надійшов до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується квитанцією №TS212973 від 20 жовтня 2017 року в сумі 640,00 грн. за подання позовної заяви до суду першої інстанції та квитанцією №TS209206 від 28 січня 2018 року в розмірі 960,00 грн. за подання апеляційної скарги та реєстром підтвердження оплат з органу державної казначейської служби, однак, разом з тим, не вирішено питання щодо повернення витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, на що звертає увагу у заяві від 27.02.2018 позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2017 до Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 було направлено та 10.01.2018 зареєстровано (вх№311/18) клопотання про вирішення розподілу судових витрат, до якого додано оригінал акту №1 передачі-прийняття наданої правової допомоги від 18.12.2017 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 29.12.2017 №11 на суму 2240,00 грн.

У зв'язку з тим, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, Київський окружний адміністративний суд в ухвалі від 15.01.2018 дійшов висновку про те, що підстави для вирішення судом питання про розподіл понесених позивачем судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу - відсутні.

Однак, зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення у справі додаткової постанови про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат та повернення позивачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року прийнято в порядку письмового провадження, у зв'язку з клопотаннями сторін про розгляд даної справи без їх участі. Разом з тим, клопотання про вирішення розподілу судових витрат з відповідними додатками (вх.№311/18) ОСОБА_2 було направлено 29.12.2017, а відтак, таке подано в строк, визначений ст. 139 КАС України.

Згідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно положень ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2240 грн. ОСОБА_2 подано до суду першої інстанції копію договору №7 від 18.10.2017 року про надання правової допомоги (а.с.5-6), оригінал акту №1 передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 18 грудня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв надану правничу допомогу в адміністративній справі №810/4308/17 у загальному обсязі 3,5 (три з половиною) години, а саме: складання та друк позовної заяви до Одеської митниці ДФС про визнання дії протиправними (щодо листа від 28.09.2017 №3736/10/15-70-61) на загальну суму 2240 грн. (а.с.52) та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру від 29.12.2017 №11 на суму 2240,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу суд вважає співмірними із складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, оскільки жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.6,7 ст. 139 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на те, що від відповідача по справі - Одеської митниці ДФС клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 в частині стягнення з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2240 грн.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимога ОСОБА_2 щодо скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 у справі №810/4308/17 про відмову у задоволенні клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат не підлягає задоволенню, оскільки на час винесення відповідного судового рішення підстави для задоволення даного клопотання були відсутні, а, отже, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 винесена відповідно до норм чинного законодавства. Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 може бути переглянута в порядку апеляційного провадження лише за апеляційною скаргою, а не на підставі поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст.132, 139, 143, 252, 321, 322, 329 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткове судове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39441717) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) 2240,00 грн. (дві тисячі двісті сорок гривень) на відшкодування судових витрат пов'язаних з розглядом справи (а саме: на професійну правничу допомогу).

В іншій частині вимог заяви ОСОБА_2 від 27 лютого 2018 року - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук

04 квітня 2018 року м. Київ