Справа № 826/1019/18
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1019/18 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, стягнення штрафу та подання звіту про виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, в якому просив:

- стягнути штраф за невиконання окремої ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року;

- стягнути з Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича на користь позивача штраф у розмірі п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- встановити новий строк та зобов'язати Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича подати звіт про виконання вимог окремої ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу.

На вказану ухвалу суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року повністю або частково, як таку, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу у відповідній частині або змінити дане судове рішення.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали суду від 23 січня 2018 року, якою позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до положень пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 даного Кодексу, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5); у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (пункт 9).

Як вбачається з матеріалів справи, перевіряючи на відповідність позовну заяву ОСОБА_3 вимогам статті 160 КАС України, судом першої інстанції було встановлено, що позивач просив притягнути до адміністративної відповідальності Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за невиконання окремої ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року; стягнути з відповідача на власну користь штраф в розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; встановити новий строк та зобов'язати Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича подати звіт про виконання окремої ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року та копію звіту направити позивачу.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі, а також у тому ж судовому засіданні, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно із судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який у разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» № 3 від 13.03.2017р., зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Разом з тим, Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив на тому, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Натомість, з аналізу позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що така заява є фактично заявою про встановлення судового контролю та накладення штрафу в порядку статті 382розділу КАС України, якою врегульовано саме питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Саме з цих підстав ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху з наданням позивачу часу для усунення недоліків позову, а саме: необхідність усунення її недоліків та приведення у відповідність з приписами статті 160 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2018р. позивач наручно отримав копію ухвали суду, про що свідчить його власний підпис на звороті ухвали, посилаючись на те, що копію зазначеного процесуального документу він не отримував.

07.02.2018р. позивач через канцелярію суду подав додаткові документи зі змісту яких не вбачається, що вони спрямовані на усунення недоліків, про які було зазначено в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2018р.

Натомість, станом на 13.02.2018р. недоліків позовної заяви ОСОБА_3 усунуто не було, клопотань про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви на адресу суду не надходило.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що позивачем не було усунуто недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 03.04.2018р.