Справа № 826/3124/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 квітня 2018 року № 826/3124/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києва
про зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києва, у якій просить суд зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 переплаченої суми податку з інвестиційного прибутку в розмірі 4 080, 75 грн. та подати його до виконання Управлінню держказначейства у Святошинському районі міста Києва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим агентом позивача було перераховано в бюджет за третій квартал 2014 року податок з інвестиційного прибутку в розмірі 7 802, 00 грн, проте сума цього податку складала 3 721, 25 грн., тобто податковим агентом було помилково переплачено 4 080, 75 грн.. Переплачені кошти, набуті відповідачем безпідставно, позивачеві не повертаються, на думку позивача, така бездіяльність контролюючого органу є протиправною.

Представник відповідача проти позову заперечив, мотивуючи тим, що Податковим кодексом України не передбачено повернення податку, сплаченого податковим агентом з інвестиційного прибутку звітного року. Також відповідач зазначив, що в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 відсутні дані, щодо наявності переплати та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, які підлягають поверненню.

В процесі розгляду адміністративної справи судом оголошувалась перерва для отримання доказів.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Також позивачем подавались клопотання про прискорення виготовлення рішення по справі, які прийняті судом до уваги.

Відповідно до пунктів 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та свідчення свідків об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, податковим агентом ОСОБА_1 в особі спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал", згідно з платіжними дорученнями від 02.07.2014 №1216 та від 29.07.2014 №1275 було перераховано на рахунок УДКСУ у Голосіївському районі міста Києва прибутковий податок з інвестиційного прибутку всього в сумі 7 802, 00 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що сума цього податку мала складати 3 721, 25 грн.

З метою повернення суми переплаченого податку, позивач зверталась до контролюючого органу листом від 04.01.2017.

У відповідь на звернення позивача, державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 26.01.2017 №730/М/26-57-13-04-25, повідомила ОСОБА_1, що за даними інтегрованої картки платника по коду 1101050 (податок на доходи фізичних осіб) у позивача переплата відсутня, також зазначивши, що нормами Податкового кодексу України не передбачено повернення податку, сплаченого податковим агентом з інвестиційного прибутку звітного року.

Позивач, вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, звернулась до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності до пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 статті 43 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим агентом ОСОБА_1 було сплачено грошове зобов'язання з податку з інвестиційного прибутку в розмірі 7 802, 00 грн.

Згідно з приписами підпункту 170.2.2 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

При застосуванні платником податку норм підпункту 170.2.9 цього пункту податковий агент - професійний торговець цінними паперами, включаючи банк, з метою визначення об'єкта оподаткування під час виплати платнику податку доходу за придбані у нього інвестиційні активи враховує документально підтверджені витрати такого платника на придбання цих активів.

Запровадження обов'язку податкового агента для професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, не звільняє платника податку від обов'язку декларування результатів усіх операцій з купівлі та продажу інвестиційних активів, здійснених протягом звітного (податкового) року як на території України, так і за її межами, за винятком випадків, зазначених в підпункті 170.2.8 цього пункту.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами за звітній період, що уточняється: 2014 рік.

З уточнюючого розрахунку вбачається, що сума податку на доходи фізичних осіб складає 3 721, 25 грн., податковий агентом утримано 7 802, 00 грн., тобто зазначено переплату в розмірі 4 080, 75 грн.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що сума податку розрахована, утримана та сплачена до бюджету податковим агентом позивача - спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал".

Згідно з приписами пункту 18.1 статті 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків (пункт 18.2 статті 18 Податкового кодексу України).

Так, суд звертає увагу, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1, проведеної Державною податковою інспекцію у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києва, складено акт від 17.12.2015 №831/26-57-17-01/НОМЕР_1, в пункті 2.1.7 якого, зазначено, що перевіркою достовірності та повноти відображення в податковій декларації відомостей про суми податку на доходи фізичних осіб, утримані податковим агентом, порушень не встановлено.

Так, при проведенні вищезазначеної перевірки, відповідачем досліджувались наступні документи: відомості про суми отриманих доходів за 2014 рік; листи щодо необхідності надання документального підтвердження щодо інвестиційних доходів за 2014 рік; довідка товариства з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал" про визначення торговцем цінними паперами при виконанні ним функцій податкового агента інвестиційного прибутку платника податку на доходи фізичних осіб; звіт торговця по договору на брокерське обслуговування; розрахунок прибутку товариства з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал" по договору на брокерське обслуговування; виписки банку по особовому рахунку ОСОБА_1

Проте, при зверненні до суду, позивачем не було надано жодної первинної документації по взаємовідносинам з товариством з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал" та інформації, яка б містила відомості про суми отриманих доходів.

Так, позивач стверджує, що суми податку податковим агентом було розраховано та сплачено невірно.

Проте за наслідками перевірки і дослідження відповідних первинних документів, контролюючим органом в акті перевірці (сторінка 7 акту) зазначено, що сума податку із інвестиційного прибутку складає саме 7 802,00 грн.

Позивачем також не надано суду картку особового рахунку, проте з наданої відповідачем інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1, не вбачається наявність переплати, на яку посилається позивач, а навпаки, нею підтверджується наявність заборгованості в сумі 9, 68 грн..

Посилання позивача на лист державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 15.09.2017 №10532/М/26-57-13-02-20, суд до уваги не бере, оскільки в зазначеному листі не вказано яка саме переплата обліковується за ОСОБА_1, а посилання позивача на переплату в розмірі 4080, 75 грн., жодним чином матеріалами справи не підтверджується.

Крім того, у листі відповідача від 03.04.2017 №5741/М/26-57-13-04-25 зазначено, що в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 відсутні дані щодо наявності переплати та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання, які підлягають поверненню платнику, та зазначено, що за позивачем обліковується заборгованість в сумі 9, 68 грн..

Таким чином, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження переплати податкового зобов'язання в сумі 4080, 75 грн., крім того податок з інвестиційного прибутку було нараховано та сплачено податковим агентом, матеріали справи не містять доказів того, що податковим агентом позивача було скориговано суму податку з інвестиційного прибутку, натомість позивачем самостійно визначено суму переплати в розмірі 4080, 75 грн., та не надано суду доказів, які б обґрунтовували зазначене.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.