Справа № 754/6061/17
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 754/6061/17
Провадження № 2-а/577/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотопа справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3-го батальйону 4-го Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії БР № 722750 від 30.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України і накладення штрафу в розмірі 425 грн.

На обґрунтування вимог зазначив, що 30.04.2017 року близько 19 год. 30 хв. керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул.Бальзака в м.Києві, безпідставно був зупинений працівником патрульної поліції ОСОБА_2, який почав вимагати надати водійське посвідчення і документи на авто. На зауваження про незаконність зупинки поліцейський не реагував. Позивач пред»явив водійське посвідчення на витягнутій руці, проте поліцейського це не задовольнило і він, застосовуючи спеціальний засіб «наручники», витягнув ОСОБА_1 з машини і доставив до районного управління поліції, де виніс оскаржувану постанову, яку позивач відмовився отримати.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування цієї постанови з підстав порушення відповідачем діючого законодавства, зокрема: безпідставності зупинки, відсутності належних доказів на підтвердження вчинення адмінправопорушення, не роз»яснення причин зупинки і законодавчих норм, а також прав визначених ст.268 КпАП України при винесенні постанови.

Відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважність причин неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав заперечення, у яких вказують на правомірність дій працівника поліції та просять відмовити у задоволенні позову (а.с.27-31).

Суд, вислухавши доводи позивача та його довіреної особи ОСОБА_3, дослідивши представлені докази, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі по тексту ПДР).

У п.1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписом п 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

г-1) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У п.2.4 ПДР закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За нормою ч.1 ст.126 КпАП України адміністративна відповідальність настає, зокрема у разі не пред»явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Статтею 258 КпАП України передбачено, що протоколи не складаються у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, яка складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За положенням ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час судового розгляду був оглянутий відеозапис розмови між поліцейським ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_1, представлена позивачем, із якого видно, що останній був зупинений працівником поліції, який пояснив причину зупинки і коректно попросив надати документи для складання постанови про притягнення до адмінвідповідальності, зазначивши яке саме порушення було допущено. Проте, на неодноразові законні вимоги працівника поліції пред»явити посвідчення водія позивач став вести себе зухвало, сперечатись, відмовляючись це зробити, а потім, начебто граючись, показує документ на витягнутій руці, фактично позбавляючи можливості ознайомитись. Цей інцидент тривав майже протягом 20 хвилин. Внаслідок таких дій ОСОБА_1 був затриманий поліцейським, при цьому позивач навмисно і непомітно залишив водійське та реєстраційне посвідчення у машині, фактично сховавши.

За таких обставин слід дійти висновку, що у відповідача малися підстави для затримання позивача, доставки до райвідділу поліції для встановлення особи і винесення постанови про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України, яка була складена і винесена в присутності правопорушника.

Щодо посилання позивача на незаконність зупинки його автомобіля, то дана обставина, виходячи із обсягу заявлених вимог, не є предметом судової перевірки, а тому не заслуговує на увагу суду. Також не є беззаперечними посилання ОСОБА_1 на не роз»яснення йому прав передбачених ст.268 КпАП України, оскільки оскаржувана постанова складалась і виносилась в його присутності, а процесуальні права викладені на зворотній сторінці постанови (а.с.11). Відмова отримати копію постанови, про що зазначено в тексті цього документа і не спростовується позивачем, не є переконливим доказом порушень процесуальних прав.

З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.ст. 126, 222, 251, 252 КпАП України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Кравченко В. О.