Справа № 809/1343/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/12440/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гелецький П.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 809/1343/17 (суддя Главач І.А., постанову оголошено о 11:49, м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та НОМЕР_1 від 01.09.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та НОМЕР_1 від 01.09.2017 року. Позов обгрунтовує тим, що відповідач протиправно, в порушення положень підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, всупереч фактичним обставинам, необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про отримання позивачем доходу за ознакою доходу "126" у вигляді додаткового блага в сумі 385 689,00 грн., внаслідок анулювання (прощення) Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" основної суми заборгованості за кредитним договором №020-2008-1729 від 30.05.2008 в розмірі 21 351,97 доларів США. А відтак, відповідачем протиправно оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 86 780,24 грн. та військового збору на 7 231,67 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач в судовому засідання підтримує доводи апеляційної скарги, просить суд її задовольнити.

Відповідач заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у період з 24.07.2017 до 29.07.2017 відповідачем на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 13.07.2016 за №1162 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 громадянина ОСОБА_3. За наслідками перевірки відповідачем 04.08.2017 складено акт за №822/09-19-13-07/НОМЕР_2, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2, пункту 164.4 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, в результаті чого платнику податків донараховано 69 424,19 грн. податку на доходи фізичних осіб; пункту 1.2 підпункту 1.6 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано 5 785,34 грн. військового збору.

Відповідачем в ході проведення перевірки встановлено факт невідображення ОСОБА_3 у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік суми оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 385 689,99 грн., отриманого від Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 21351,97 доларів США згідно акту від 18.11.2016 про припинення зобов'язань за Кредитним договором №020-2008-1729 від 30.05.2008. З отриманого, у вигляді додаткового блага, доходу у 2016 році позивачем не сплачено податок на доходи фізичних осіб у сумі 69 424,19 грн. та відповідно занижено суму податкового зобов'язання з військового збору на 5 785,34 грн. За наслідками розгляду вищевказаного акту перевірки від 04.08.2017, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення за № від 01.09.2017, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються ними за результатами річного декларування, на 69 424,19 грн. та нараховано штраф у сумі 17 365,05 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017, яким платнику податків визначено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 5 785,34 грн. та нараховано штраф у сумі 1 446,33 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції зазначив, що відповідач у повному обсязі та належними доказами підтвердив свої доводи, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

18.11.2016 року Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (кредитор), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Універсал Банк", та ОСОБА_3 (позичальник) складено та підписано акт про припинення зобов'язань за Кредитним договором №020-2008-1729 від 30.05.2008. Пунктом 2 даного Акту встановлено, що з моменту підписання сторонами цього Акту заборгованість позивальника перед кредитором за Основним договором в сумі 21 953,35 доларів США вважається погашеною повністю шляхом анулювання (прощення) кредитором такої заборгованості, як це передбачено в Основному договорі, в тому числі: за основною сумою кредиту - 21 351,97 доларів США, за загальною сумою процентів - 601,38 доларів США. Зі змісту пункту 3 цього Акту слідує, що Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" повідомлено боржника (позивача у справі) про те, що відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України платник податків самостійно відображає у річній податковій декларації та сплачує податок з доходів, отриманих платником як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Згідно листа Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" від 19.06.2017 за №1943 ГО сума прощеного ОСОБА_3 боргу за основною сумою кредиту становила 21 351,97 доларів США, що еквівалентно 556 292,23 грн. за офіційним курсом Національного банку України на дату підписання акту про припинення зобов'язань. Ознака доходу для форми 1-ДФ "126" - дохід, отриманий платником податків як додаткове благо.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 6.1. статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8.1. статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 розділу IV Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 цього Кодексу об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Так, відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Відповідно до підпункту 54.3.5. пункту 54.3. статті 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Пунктом 123.1. статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункту 1.1).

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (підпункт 1.2).

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (підпункт 1.3).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (підпункт 1.4).

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу (підпункт 1.5).

Таким чином, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичної особи, а також військового збору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що отримання позивачем у 2016 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 556 292,23 грн., останній підлягав включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та оподаткуванню за ставками, визначеними пунктом 167.1. статті 167 та статтею 168 Податкового кодексу України. Разом з тим, позивачем частково задекларовано у декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 170 602,24 грн., отриманий від Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості за Кредитним договором 020-2008-1729 від 30.05.2008, та сплачено із цієї суми податок з доходів фізичних осіб, а також військовий збір.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 у 2016 році занижено суму загального річного оподатковуваного доходу на 385 689,99 грн. (556 292,23 грн. - 170 602,24 грн.) та відповідно занижено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 69 424,19 грн. (385 689,99 грн.*18%) та військового збору на 5 785,34 грн. (385 689,99 грн.*1,5%).

Враховуючи вищевикладене,колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідачем правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України, винесено оскаржувані податкове повідомлення-рішення за № від 01.09.2017, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються ними за результатами річного декларування, на 69 424,19 грн. та нараховано штраф у сумі 17 365,05 грн., а також повідомлення-рішення № від 01.09.2017, яким платнику податків визначено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 5 785,34 грн. та нараховано штраф у сумі 1 446,33 грн.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно неправомірності оскарженої ним постанови суду першої інстанції. Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та обєктивно оцінено обставини справи, а відтак прийнято обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст.242, 243, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 809/1343/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6