Справа № 815/5018/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 р. м.ОдесаСправа № 815/5018/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №762-13, №764-13 від 18.05.2017 року, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об'єкту житлової нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані рішення є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки належне йому на праві власності нерухоме майно є об'єктом промисловості, податок на нерухоме майно з якого не сплачується. Крім того, зазначив, що останні прийнятті в супереч принципу стабільності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволення позову.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не повно дослідив обставин у справі, та не надав належної правової оцінки доводам контролюючого органу, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_5 на праві власності належить об'єкт нерухомого майна - будівля хлібзаводу (а.с.15, 38-40).

18 травня 2017 року Головне управління ДФС в Одеській області винесло податкові повідомлення-рішення №762-13 та №764-13, якими позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 35505 грн. (а.с.6)

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті всупереч принципу стабільності, оскільки нові податки чи зміни до їх елементів можуть застосовуватися лише у наступному бюджетному періоді, тобто не раніше 2018 року.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень, однак не може погодитись з мотивами, що стали підставою для такого висновку.

Так, згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно, виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування, на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

Водночас, підпунктом «є» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено перелік об'єктів нерухомості, які не є об'єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

В силу вимог підпункту 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що власники об'єктів нежитлової нерухомості зобов'язані сплачувати податок на нерухоме майно, однак у випадку, якшо такі об'єкти нерухомості належать до будівель промисловості, власники таких об'єктів звільнені від обов'язку сплачувати такий податок.

В свою чергу, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об'єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).

До будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», що включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості»; 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії»; 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості»; 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості»; 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості»; 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості»; 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості»; 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро- фаянсової промисловості»; 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об'єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 125) «Будівлі промислові та склади» належить клас (код 1251) «Будівлі промислові», який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні, заводи, складальні підприємства тощо.

Оскільки ОСОБА_5 є власником нежитлових будівель хлібзаводу, які за Державним класифікатором віднесені до класу (код 1251.5) «Будівлі підприємств харчової промисловості», колегія суддів вважає, що контролюючим органом помилково віднесено належні позивачу будівлі до категорії об'єктів оподаткування податком на нерухоме майно, а відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються на нормах закону, та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року по справі № 822/2624/16 (К/9901/1438/17).

Крім того, судова колегія звертає увагу апелянта, що предметом спору у даній справі є законність нарахування контролюючим органом податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, водночас доводи контролюючого органу, викладені у запереченнях на адміністративний позов та апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, ґрунтуються на правомірності нарахування земельного податку з фізичних осіб.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 317 КАС України мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі - 30.03.2018 року.

Головуючий суддя Косцова І.П.

Судді Турецька І.О.

Стас Л.В.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Турецька І.О.