Справа № 826/5765/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 квітня 2018 року м. Київ № 826/5765/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доСвятошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання неправомірними дій та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить:

1) Вжити заходів про забезпечення позову в порядку ст. 117 КАС України, а саме зупинити дію постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2017 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 20.02.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника від 03.03.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.03.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.03.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про розшук майна боржника від 28.03.2018 року;

постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 30.03.2018 року;

2) Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

3) Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2017;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 20.02.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника від 03.03.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.03.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.03.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про розшук майна боржника від 28.03.2018 року;

Скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 30.03.2018 року;

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що обмеження накладені оскаржуваними постановами головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві неправомірно, оскільки його не було повідомлено навіть про відкриття виконавчого провадження по справі.

При цьому, з матеріалів позовної заяви вбачається, що всі оскаржувані постанови постановлені головним державним виконавцем Федоренко А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження ВП № 55324230, у цивільній справі №759/5287/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на підставі виконавчого листа №759/5287/15-ц виданого 29.11.2017 Святошинським районним судом міста Києва.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Між іншим, суд звертає увагу, що відповідно до ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так п. 4 ч. 1 ст.20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що юрисдикція адміністративних судів виключається у випадку коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ч.2 ст.448 ЦПК України).

Положеннями ст. 450 ЦПК України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Отже, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів прийнятих в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правових підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 № К/9901/1189/18, від 19.02.2018 №К/9901/6550/18.

Як зазначалося раніше позивач оскаржує дії та рішення державного виконавця по виконавчому провадженню ВП № 55324230 на підставі виконавчого листа №759/5287/15-ц від 29.11.2017, виданого Святошинським районним судом міста Києва у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та скасування постанов - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін