Справа № 822/302/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/302/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участі:секретаря судового засідання Бачка А.М. позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: Німого С.О.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача ОСОБА_3 в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 15.12.2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2017 кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури (далі - КДКА) Хмельницької області було розглянуто дисциплінарну справу, порушену за заявою ОСОБА_4, та прийняте рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності та накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік.

В рішенні від 15.12.2017 КДКА Хмельницької області зазначила, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення правил адвокатської етики та порушення присяги адвоката, які вчинялись протягом тривалого часу, що свідчить про їх систематичність.

Однак, позивач зазначає, що в рішенні не зазначено точних дат, коли на думку членів КДКА Хмельницької області ОСОБА_1 систематично порушував правила адвокатської етики чи присягу адвоката. А тому висновки, викладені рішенні від 15.12.2017 КДКА Хмельницької області, щодо систематичного порушення ОСОБА_1 правил адвокатської етики та присяги адвоката, на думку позивача є лише припущенням.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає таке рішення КДКА Хмельницької області незаконним та необґрунтованим та просить його скасувати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача вказує, що на підставі фактів зазначених у відзиві на позовну заяву під час прийняття оскаржуваного позивачем рішенні, КДКА Хмельницької області обґрунтовано прийшла до висновку, що, подаючи клієнтові недостовірну інформацію щодо ходу та результатів виконання доручення, адвокат ОСОБА_1 тим самим позбавив заявницю можливості приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання, чим допустив порушення статті 26 Правил адвокатської етики.

Оскільки, адвокат ОСОБА_1 неодноразово надавав клієнту недостовірну інформацію щодо ходу та результатів виконання доручення, тому КДКА Хмельницької області вірно зробила висновок і про те, що порушення позивачем вимог Правил мають ознаки систематичності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову нас стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши у взаємозв'язку та сукупності письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (клієнтом) був укладений договір №б/н про надання правової допомоги від 16.09.2016 (далі - договір), згідно п.1.1 якого позивач надає клієнту правову допомогу в цивільній справі, а клієнт її оплачує.

Відповідно до п.2.1 зазначеного договору, за виконання умов даного договору клієнт виплачує адвокату винагороду у порядку та розмірі, які встановлюються додатковою угодою, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п.6.1 договору, термін його дії закінчується 31.12.2016.

ОСОБА_4 надано позивачу 43800,00 грн., які останній отримав 02.12.2016 про що надав відповідну розписку.

Відповідно до вказаної розписки суд встановив, що кошти отримані позивачем для вирішення питання оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до п.2.2 договору.

Згідно пояснень позивача наданих у позовній заяві, оформити право власності на вищезазначену квартиру в строк до 31.12.2016, а саме : закінчення терміну дії договору не було можливості через те, що будівельна компанія, що будує багатоквартирний будинок, де ОСОБА_4 виявила бажання придбати квартиру, не здала його в експлуатацію у порядку визначеному чинним законодавством, та не зареєструвала даний будинок у відповідному реєстрі, що на думку позивача підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 21.11.2016.

Суд встановив, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 02.09.2017 остання відмовилась від послуг адвоката ОСОБА_1 та вимагала повернення коштів в сумі 43800,00 грн., які адвокат отримав згідно розписки наданої ним від 02.12.2016.

При цьому, позивачем надано розписку від 18.09.2017 згідно якої ОСОБА_1 не заперечує проти розірвання договору про надання правової допомоги від 16.09.2016, та зазначив, що зобов'язується повернути кошти в сумі 43800,00 грн., повернути в строк до 18.09.2017.

ОСОБА_3 21.09.2017 звернулась з заявою до КДКА Хмельницької області, в якій зазначила, що розцінює дії адвоката ОСОБА_1 незаконними, так як була введена в оману, та зазначила, що адвокат зловживав її довірою в цілях заволодіння її коштів в сумі 43800,00 грн.

Рішенням КДКА Хмельницької області №70 від 15.12.2017 відносно адвоката ОСОБА_1 порушено дисциплінарну справу.

Розглянувши дисциплінарну справу, порушену за заявою ОСОБА_3 на дії адвоката ОСОБА_1 КДКА Хмельницької області прийняла рішення від 15.12.2017 яким вирішила притягнути до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням КДКА Хмельницької області, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати вказане рішення від 15.12.2017.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закону №5076-VI).

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.21 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний зокрема, дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта.

Враховуючи пояснення надані позивачем у позовній заяві, суд встановив, що позивач зазначає, що всі відносини між ним та ОСОБА_3, які мали місце після 31.12.2016, не стосуються договору про надання правової допомоги, а є цивільно-правовими, вирішення яких не входить до компетенції відповідача.

На зазначений аргумент позивача суд вказує, що в ході проведення перевірки та розгляду дисциплінарної справи за матеріалами заяви ОСОБА_3 на дії адвоката ОСОБА_1 встановлені обставини, що фактично предметом договору про надання правової допомоги було надання правової допомоги в оформленні права власності на квартиру в новозбудованому житловому будинку і, зокрема, вирішення питання щодо зменшення суми доплати пайового внеску (вартості квартири), яку необхідно було сплатити через наявність різниці між запроектованою та фактичною площами квартири, виявленої після проведення фактичних обмірів.

При цьому, суд встановив, що фактично питання про розірвання договору між адвокатом ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вирішувалось 02.09.2017. Наведене підтверджується відповідною заявою ОСОБА_3 від вказаної дати про те, що остання відмовляється від послуг адвоката ОСОБА_1 та вимагала повернення коштів в сумі 43800,00 грн., на підставі розписки від 02.12.2016 та договору про надання правової допомоги від 16.09.2016.

Позивач отримав копію вказаної заяви 02.09.2017, що підтверджується його підписом.

Суд звертає увагу на те, що позивач визнав вказану відмову ОСОБА_3 від послуг ОСОБА_1, як адвоката, яка мала місце 02.09.2017, вказавши це у розписці від 08.09.2017.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону №5076-VI, дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Відповідно до абз. 5 ст. 2 Правил адвокатської етики затверджених звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09 червня 2017 року (далі - Правила), дія Правил поширюється на відносини, що виникли або існують після їх прийняття.

Таким чином, суд вважає, що договір про надання правової допомоги від 16.09.2016, укладений між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_3, втрачає чинність з моменту його припинення шляхом належного виконання, а не 31.12.2016, як зазначено у п.6.1 Договору.

А тому, усі відносини між позивачем та ОСОБА_3, в тому числі й ті, які мали місце після 31.12.2016, що виникли та продовжували існувати на підставі договору про надання правової допомоги від 16.09.2016 будуть підпадати під дію Правил адвокатської етики.

Позивач в позовній заяві зазначив, що КДКА Хмельницької області шляхом притягнення його до дисциплінарної відповідальності мала на меті спонукати його повернути кошти, отримані від ОСОБА_3, що не входить до компетенції КДКА.

Згідно преамбули Правил, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов'язків адвоката.

Норми цих Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.

Відповідно до ст.7 Правил, у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Згідно ст.12 Правил, всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов'язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положенням ч.1 ст.30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Аналізуючи вказані вище правові норми, особа, яка перебуває в статусі адвоката, має право за договором про надання правової допомоги одержувати кошти виключно або як гонорар, або як фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно п. 2.1 договору, за виконання умов даного Договору Клієнт виплачує Адвокату винагороду у порядку та розмірі, які встановлюються додатковою угодою, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Проте, суду не надано учасниками справи, а відповідачем не встановлено під час розгляду дисциплінарного стягнення факту укладення адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 додаткових угод до вказаного вище договору.

КДКА Хмельницької області в рішенні від 15.12.2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 встановила, що отримуючи 02.12.2016 від ОСОБА_3 кошти в сумі 43800 гривень, адвокат ОСОБА_1 надав їй розписку, в якій зазначив, що отримав від ОСОБА_3 43800,00 грн., для вирішення питання оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до п. 2.2 договору про надання правової допомоги від 16 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 2.2 договору, клієнт додатково виплачує Адвокату кошти необхідні для оплати роботи фахівців (експертів), чиї висновки запитуються Адвокатом, транспортних витрат, витрат на проживання в готелях, оплату технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів тощо.

Cуд зазначає, що кошти отримані позивачем від ОСОБА_3 в розмірі 43800,00 грн. , згідно розписки від 02.12.2016, є коштами, що не є гонораром адвоката.

При цьому, суд встановив, що вказані кошти отримані позивачем від ОСОБА_3 не відностяться до п. 2.2 договору.

Більше того, вказані вище кошти станом на момент розгляду даної адміністративної справи не використані за призначенням на цілі, які позивач зазначив у розписці від 02.12.2016, що не заперечує й сам позивач. При цьому, кошти в сумі 43800,00 грн., позивач не повернув ОСОБА_3

КДКА Хмельницької області, приймаючи оскаржуване позивачем рішення виходила з того, що ОСОБА_1, використовуючи свій статус адвоката, одержав від клієнта кошти, які не були ні гонораром адвоката, ні коштами, необхідними для витрат, пов'язаних з виконанням договору про надання правової допомоги. Вказані кошти позивач як адвокат одержав, а в подальшому не повертав ОСОБА_3 протиправно, оскільки за чинним законодавством України адвокат не може отримувати кошти від клієнта в цілях інших, ніж передбачених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Враховуючи наведене вище, суд акцентує увагу учасників справи на тому, що рішенням КДКА Хмельницької області про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, не стосується питання щодо повернення чи неповернення коштів у сумі 43800,00 грн., оскільки рішенням, лише встановлено методи діяльності позивача, як адвоката під час отримання коштів від третьої особи, які, з огляду на викладені обставини, явно суперечать наведеним вище приписам Закону №5076-VI та Правилам адвокатської етики.

Враховуючи те, що позивач неодноразово ігнорував вимогу ОСОБА_3, щодо повернення коштів в сумі 43800,00 грн., для вирішення питання щодо оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2, суд вважає за необхідне зауважити позивачу, що правопорушення передбачене ст.ст. 7, 12 Правил є триваючим, оскільки вказані кошти ОСОБА_3 на момент розгляду даної адміністративної справи не повернуті.

Щодо порушення позивачем ст.26 Правил, яке полягало в тому, що надаючи клієнтові недостовірну інформацію щодо ходу та результатів виконання доручення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.26 Правил, адвокат зобов'язаний інформувати клієнта про його законні права та обов'язки. Адвокат повинен з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Інформація має подаватися клієнту в обсязі, достатньому для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання.

Досліджуючи оскаржуване рішення КДКА Хмельницької області суд встановив, КДКА Хмельницької області з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановила, що позивач неодноразово проводив переговори з ЖБК "Гранд-Палас" щодо сплати відповідних коштів на суму 43800,00 грн., які він отримав від ОСОБА_3, для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1, про що регулярно повідомляв ОСОБА_3

Однак суд критично оцінює вказані позивачем твердження, оскільки згідно відповіді на адвокатський запит від 20.10.2017 наданої від головою ЖБК "Гранд Палас" встановлено, що в 2017 році адвокат ОСОБА_1 звертався одноразово, та у червні 2017 року, проводив переговори щодо спірних питань відносно суми оплати за квартиру, яку має сплатити ОСОБА_3, однак при цьому спільної згоди з цих питань сторонами переговорів не досягнуто.

Враховуючи те, що позивач позбавив ОСОБА_5, можливості приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання, а також неодноразово надавав їй як клієнту недостовірну інформацію щодо ходу та результатів виконання доручення, тому на думку суду КДКА Хмельницької області зробила вірний висновок про те, що порушення позивачем вимог Правил мають ознаки систематичності.

Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону №5076-VI накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; порушення адвокатом вимог щодо несумісності; систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.

Частина 2 ст. 32 Закону №5076-VI передбачає можливість за порушення присяги адвоката накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом ч. 1 ст. 11 Закону №5076-VI, приймаючи присягу, адвокат, серед іншого, присягає у своїй адвокатській діяльності дотримуватися правил адвокатської етики.

Отже, будь-яке порушення адвокатом правил адвокатської етики може розцінюватись як порушення присяги адвоката.

Суд, з матеріалів справи не встановив, а позивач на підтвердження своїх доводів зазначених у позовній заяві не надав належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності оспорюваного ним рішення відповідача.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача санкції, а саме : накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік, оскільки позивачем вчинено ряд порушень, які передбачені чинним законодавством України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів по справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (29000, АДРЕСА_4, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області (29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська 5/3, оф.801, ідентифікаційний код - 25835007), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача ОСОБА_3 (31200, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код - НОМЕР_2) про визнання протиправним та скасування рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 15.12.2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 квітня 2018 року.

Головуючий суддя О.П. Шевчук
10.04.18