Справа № 812/687/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року справа №812/687/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у справі № 812/687/17 (головуючий І інстанції Секірська А.Г., м.Сєвєродонецьк) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, який неодноразово уточнював та урахуванням клопотання від 28.11.2017 просив: визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області) від 10.08.2017 № Ф-69 про сплату боргу (недоїмки) на суму 29658,80 грн. (а.с. 71-73, 90).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 замінено у відповідача Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області належним відповідачем - Головним управлінням ДФС у Луганській області (а.с. 91).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року зазначений позов ФОП ОСОБА_1 задоволений частково: визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Луганській області від 10 серпня 2017 року № Ф-69 про сплату боргу (недоїмки) в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску за період з ІІ кварталу 2014 року по ІІІ квартал 2017 року в сумі 16 275,32 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовити (а.с. 121-124).

Відповідач не погодився з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, посилаючись на норми ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.101 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», зазначив, що документом-підставою для прийняття контролюючим органом рішення про списання безнадійного боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України. Також вважає, що діюче законодавство не передбачає списання або скасування недоїмки у зв'язку з перебуванням на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, зазначених у ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (а.с.130-131).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, (РНОКПП НОМЕР_1), знаходиться на обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а. с. 12).

30.12.2015 позивачем до Старобільської ОДПІ подано заяву про звільнення від сплати єдиного внеску з 06.12.2015 до закінчення антитерористичної операції на підставі п.9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с. 8).

Відповідно до даних картки особового рахунку платника єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 перейшов від Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі на облік до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Луганській області у 2013 році із заборгованістю у сумі 10970,78 грн (а.с. 34 (зворотній бік), 37).

Станом на 10.08.2017 за позивачем обраховувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 29658,80 грн, з яких: недоїмка - 29488,80 грн та штраф - 170,00 грн, що підтверджується даними картки особового рахунку платника (а.с. 36-41, 107).

З відомостей, що містяться в картці особового рахунку платника, встановлено, що недоїмка обліковується з 2012 року (а.с.. 37).

ГУ ДФС у Луганській області сформовано та направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу позивача вимогу про сплату боргу з єдиного внеску від 10.08.2017 № Ф-69 на суму 29658,80 грн. станом на 31.07.2017 (а.с.. 42-44, 74).

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем вимоги від 10.08.2017 № Ф-69 про сплату боргу (недоїмки) на суму 29658,80 грн., з яких: недоїмка - 29.488,80 грн., штраф - 170 грн.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон №1669), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон №1669 визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 внесено зміни до Закону № 2464, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2017 за № , місцем проживання ОСОБА_1 є: Луганська область, м. Старобільськ, та він знаходиться на обліку в Старобільській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області.

Місто Старобільськ Луганської області, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

З матеріалів справи встановлено, що спірна вимога від 10.08.2017 №Ф-69 сформована відповідно до статті 25 Закону №2464, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

ФОП ОСОБА_1 заяву про звільнення від обов'язків платника єдиного внеску подано своєчасно, що, у свою чергу, свідчить про дотримання позивачем необхідних умов для звільнення від обов'язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, розпочатої відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем спірної вимоги від 10.08.2017 №Ф-69 на момент її складання в частині включення періоду з ІІ кварталу 2014 року до ІІІ кварталу 2017 року.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу від 10.08.2017 № Ф-69 є частково протиправною та підлягає скасуванню в частині визначення позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску за період ІІ квартал 2014 року - ІІІ квартал 2017 року в сумі 16275,32 грн, а саме: за ІІ квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн, за ІІІ квартал 2014 року - 1267,95 грн, за ІV квартал 2014 року - 1267,95 грн, за І квартал 2015 року - 1267,95 грн, за ІІ квартал 2015 року - 1267,95 грн, ІІІ квартал 2015 року у сумі 1267,95 грн, за ІV квартал 2015 року - 1323,47 грн, за І квартал 2016 року - 1434,51 грн, за ІІ квартал 2016 року - 909,48 грн, за ІІІ квартал 2016 року - 941,16 грн, за ІV квартал 2016 року - 957 грн, за І квартал 2017 року - 990 грн, за ІІ квартал 2017 року - 1056 грн, за ІІІ квартал 2017 року - 1056 грн.

Посилання відповідача на відсутність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки подання такого сертифікату не є обов'язковою умовою для звільнення від обов'язків платника єдиного внеску, а є умовою для списання недоїмки, що не є тотожними поняттями у розмінні п. 9-4 розділу «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464.

У цій справі предметом оскарження є вимога про сплату боргу від 10 серпня 2017 року № Ф-69, а не питання списання безнадійного боргу, а тому наявність у позивача відповідного сертифікату ТТП судом не перевіряється.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України апеляційний перегляд здійснений в межах доводів апеляційної скарги, в частині незадоволених позовних вимога судове рішення не оскаржене.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законів, якими регулюються спірні відносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку проте, що спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення скарги та скасування рішення суду відсутні.

В повному обсязі постанова складена 3 квітня 2018 року.

Керуючись ч.5 ст.250, ч.1 ст.308, п.2 ч.1 ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ч.5 ст.328, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у справі № 812/687/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова