Справа № 425/424/18
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 Провадження №2-а/425/47/18

Справа №425/424/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2018 року відповідачем відносно нього складено постанову серії ЕАА № 295020 та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Згідно зазначеної постанови, він 14.02.2018 року по пров. Смирнова, 21 в м. Рубіжне Луганської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 в якого не працював лівий задній світловий показник повороту, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України. Позивач не погоджується з даним правопорушенням та стверджує, що жодного випадку про несправність світлового показника повороту, як обставину для заборони експлуатації транспортного засобу, вказаний пункт Правил дорожнього руху не містить, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 258, ст. 283 КУпАП України, розгляд справи відповідачем було проведено з порушенням вимог 276, 278, 279 КУпАП України, а також відповідачем було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право на юридичну допомогу.

На підставі вище викладеного, просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14.02.2018 року серії ЕАА № 295020 про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився, надіслав суду відзив на позов, згідно якого пояснив, що 14.02.2018 року ним, під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом в м. Рубіжне Луганської області по пров. Смірнова, приблизно о 15-20 годин було помічено автомобіль позивача марки «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1, у якого при здійснені повороту в ліво, не працював відповідний задній світловий покажчик повороту, що суперечить вимогам п. 31.4.3 (а) ПДР України. Після зупинки, позивачу, згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. У подальшому, згідно ст. 222 та ст. 276 КУпАП, було розглянуто порушення вимог п. 31.4.3 (а) ПДР України на місці вчинення правопорушення та винесено постанову серія ЕАА № 295020 від 14.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова була складена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, тому відповідач просить розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов'язків, зобов'язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14.02.2018 року серія ЕАА № 295020 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. у зв'язку з тим, що він 14.02.2018 року о 15 год. 18 хв., керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», номерний знак. НОМЕР_1, в м. Рубіжне, пр. Смірнова, 21, в якого не працював лівий задній світловий покажчик повороту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України (а. с. 7, 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4, п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, в яких по зовнішніх світлових приладах: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; д) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з використанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14.02.2018 року серія ЕАА № 295020, стверджуючи, що не порушував вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України, оскільки після зупинки його автомобіля працівниками поліції та виявленні несправності лівого заднього покажчика повороту, він усунув вказану несправність, про що повідомив відповідача, який ніяк не відреагував на його дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового засідання, в порядку ст. 229 КАС України, досліджено та здійснено демонстрацію відеозапису з персонального мобільного відеореєстратора інспектора патрульного поліції, з якого вбачається, що позивач дійсно був зупинений відповідачем в межах м. Рубіжного Луганської області та звинувачений у порушенні вимог п. 31.4.3 ПДР України, однак з даного відео вбачається, що лівий задній покажчик повороту автомобілю позивача дійсно не працював. Також на даному відеозаписі зафіксовано, що після зупинки відповідачем позивача, останній полагодив несправність в автомобілі(зазначений відеозапис на оптичному диску долучений до матеріалів справи (а.с. 24).

Крім того суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відповідач вказав лише пункт правил дорожнього руху, який порушив позивач без зазначення підпункту, а саме п. 31.4.3, але у наданому до суду відзиві на позов відповідач посилається на порушення ОСОБА_1 саме п. 31.4.3 (а).

Таким чином беручи до уваги пояснення викладені відповідачем у відзиві на позов, суд вважає, що вчинене позивачем правопорушення не відповідає суті

п. 31.4.3 (а) ПДР України: «кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу», оскільки у позивача лише не працював лівий задній покажчик повороту автомобілю та й дану несправність позивач усунув в присутності відповідача, тобто його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП.

Посилання позивача у позовній заяві про визнання дії поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Водолада Івана Юрійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу протиправними, спростовуються наступним.

Відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина друга статті 122 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Таким чином, суд дійшов до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся в присутності позивача на місці вчинення адміністративного правопорушення з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 278-279 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що підтверджено відеозаписом, продемонстрованим в судовому засіданні.

Разом з цим, посилання позивача на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, а саме право на юридичну допомогу, є безпідставними. Так, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень.

Додатково суд зазначає, що посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що в діях позивача міг бути лише склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Однак суд робить висновок, що в даному випадку позивач порушував користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, внаслідок несправності лівого покажчика повороту.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14 лютого 2018 року серії ЕАА № 295020 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування рішення суб'єкта владних повноважень - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14 лютого 2018 року серії ЕАА № 295020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Романовський