Справа № 815/5335/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/5335/17

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.,

при секретарі - Андроновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, у справі за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до Чорноморської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог - Приватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ", про визнання протиправними дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Чорноморській об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій щодо прийняття уточненого розрахунку ПП «КТІ» з податку на додану вартість від 04 січня 2017 року за березень 2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як укладений 22 червня 2005 року договір про спільну діяльність між ДП МТП «Чорноморськ» та ПП «Укртрансконтейнер», правонаступником якого є ПП «Контейнерний Термінал «Іллічівськ», розірвано у судовому порядку.

Внаслідок чого, ПП «Контейнерний Термінал «Іллічівськ» не мало права здійснювати будь-які дії від імені учасників договору спільної діяльності без окремого на те уповноваження з боку позивача, зокрема, не могло подавати податкову звітність до органів ДФС.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2005 року між ДП МТП «Чорноморськ» та ПП «Укртрансконтейнер», правонаступником якого є ПП «Контейнерний Термінал «Іллічівськ» укладено договір про спільну діяльність в Іллічівському морському торговельному порту (договір простого товариства) № 435-0.

Відповідно до п. 2.1 та п. 3.1 укладеного договору, його сторони, а саме Державне підприємство «Іллічівській морський торговельний порт» та Приватне підприємство «Укртрансконтейнер», зобов'язались об'єднати свої вклади і без створення юридичної особи спільно діяти з метою отримання прибутку. На весь час строку дії договору ведення спільних справ учасників покладається на Приватне підприємство «Укртрансконтейнер» і здійснюється ним як уповноваженою учасниками особою відповідно положень договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.2 укладеного договору, у відносинах з третіми особами повноваження ПП «Укртрансконтейнер» вчиняти правочини від імені обох учасників підтверджуються даним Договором, а також можуть бути підтверджені виданою Портом довіреністю.

В свою чергу, рішенням господарського суду Одеської області від 27 січня 2015 року, у справі № 916/4545/14, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 березня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 22 квітня 2015 року, розірвано Договір про спільну діяльність № 435-0 від 22 червня 2005 року.

При цьому, 04 січня 2017 року уповноваженою особою ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ», згідно договору про спільну діяльність від 22 червня 2005 року № 435-0, подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2015 року у зв'язку виправленням самостійно виявлених помилок.

Згідно даного уточнюючого розрахунку підприємством визначено у графі 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» суму, яка підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 31 389 368,00 грн.

Не погоджуючись зі вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Відповідно до ч. 1 ст. 1132 ЦК України, за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Згідно пп. 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 ПК України, для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Відповідно до пп. 4 п. 180.1 ст. 180 ПК України, для цілей оподаткування платником податку є особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи.

Згідно п. 67.4 ст. 67 ПК України, договори про спільну діяльність, договори управління майном та угоди про розподіл продукції знімаються з обліку у контролюючих органах після їх припинення, розірвання, закінчення строку дії чи після досягнення мети, для якої вони були укладені, визнання їх недійсними у судовому порядку.

При цьому, згідно пп. з) п. 184.1 ст. 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Пунктом 184.2 ст. 184 ПК України встановлено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно п. 11.20 Порядку обліку платників податків і зборів, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588, договори про спільну діяльність, договори управління майном та угоди про розподіл продукції знімаються з обліку у контролюючих органах після їх припинення, розірвання, закінчення строку дії чи після досягнення мети, для якої вони були укладені, визнання їх недійсними у судовому порядку, а також у разі анулювання реєстрації платником ПДВ за умови відсутності грошових зобов'язань і податкового боргу або після їх погашення (для договорів про спільну діяльність та договорів управління майном).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій податкового органу щодо прийняття 04 січня 2017 року уточненого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість від ПП «КТІ» за березень 2015 року від імені розірваного за рішенням суду у 2015 році договору про спільну діяльність з позивачем.

В даному випадку, з вищевказаних норм податкового законодавства вбачається, що анулювання реєстрації платника податку може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу, за умови відсутності грошових зобов'язань і податкового боргу або після їх погашення.

В свою чергу, ПП «КТІ» відповідно до умов розірваного договору вважалось уповноваженою особою, що здійснює спільну діяльність.

При цьому, саме позивач уповноважив вказану особу здійснювати спільну діяльність, зокрема, шляхом подання податкової звітності.

Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, до податкового органу з моменту розірвання договору спільної діяльності у 2015 році до 2017 року від його учасників не надходило інформації про його розірвання, або про зміну уповноваженої особи.

При цьому, така заява надійшла від уповноваженої особи ПП «КТІ» до податкового органу лише 03 січня 2017 року, тоді як договір знято з обліку у контролюючих органах 04 січня 2017 року, що не заперечується сторонами у справі.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що ПП «КТІ», як уповноважена особа договору спільної діяльності, мало право подання уточненого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за попередній період від імені договору, зокрема, в останній день перебування його на податковому обліку.

Крім того, необхідно зазначити, що спірні правовідносини щодо зобовязань, взятих учасниками договору про спільну діяльність, можуть вирішуватись останніми у порядку господарського судочинства.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності факту порушення прав позивача у межах спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_1