Справа № 467/656/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2018 року

Київ

справа №467/656/15-а

адміністративне провадження №К/9901/4804/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 467/656/15-а

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання неправомірними дій, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 30 вересня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого судді Кравченка К.В., суддів Градовського Ю.М., Лук'янчук О.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання неправомірними дій голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області Разторгуєва В.І., щодо підписання додаткової угоди № 1 від 05 березня 2009 року до договору між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання соціального замовлення від 02 серпня 2006 року.

З аналогічним позовом до суду звернулась ОСОБА_1

Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 11 червня 2015 року позови об'єднані в одне провадження.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у позові.

Як встановлено, у позовних заявах позивачі оскаржують дії голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області Разторгуєва В.І., щодо підписання додаткової угоди №1 від 05 березня 2009 року.

В додатковій угоді № 1 від 05 березня 2009 року (п. 3.1.3) зазначено: «Забезпечити Виконавцю укладання договорів з населенням по відшкодуванню з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартість будівництва газопровідних мереж в сумі 12768 гривень з кожної особи».

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у позові, виходив з того, що в якості відповідача позивачі визначили лише Арбузинську селищну раду Миколаївської області, а не селищного голову цієї ради, дії якого оскаржено. Тобто, позов подано до неналежного відповідача.

У касаційних скаргах позивачі заявили вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема, на думку позивачів, голова ради діє від її імені, тому рада є належним відповідачем.

Заперечень проти касаційної скарги не надано.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, дійшов висновку про задоволення касаційних скарг частково.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС; у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Пункт 14 частини 1 статті 3 КАС адміністративний договір - дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Згідно з частинами 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 3 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, в порушення вказаних норм суди попередніх інстанцій не дослідили зміст угоди, дії щодо підписання додаткової угоди до якої оскаржили позивачі.

Вказане унеможливлює з'ясування, чи стосуються оскаржені дії підписання додаткової угоди до адміністративного договору та, відповідно, чи належить цей спір до адміністративної юрисдикції.

Судам необхідно встановити зміст та правову природу договору між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання соціального замовлення від 02 серпня 2006 року та додаткової угоди. Також необхідно перевірити, чи випливають права та обов'язки, що становлять зміст угоди, із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Суд касаційної інстанції, відповідно до положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції повністю з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, прийняту 13 серпня 2015 року у складі судді Бобровського І.М. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 30 вересня 2015 року у справі № 467/656/15-а скасувати повністю і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду