Справа № 820/4292/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 березня 2018 р. № 820/4292/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Омельченка О.В.,

представника третьої особи 1 - Шеіна І.В.,

представника третьої особи 2 - Гордейчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора - приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_5 з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Ємець Івана Олександровича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець Івана Олександровича, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", .стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець Іваном Олександровичем внесено запис щодо рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", , на підставі акту приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", 7. Позивач вважає вказане рішення державного реєстратора незаконними, оскільки ним порушено її права як співвласника, які виникли згідно договору 1/1 (нова редакція від 19.09.2014 року) на участь у будівництві, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ "Сі-Пі-Ем" стосовно об'єкту будівництва, що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1. Позивач вважає, що при прийняті спірного рішення відповідачем не було враховано положення п. 4 ст. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 23.08.2016р. № 553, а саме для реєстрації не подавались та не були прийняті до уваги письмові згоди всіх співвласників (у разі коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності). Крім того, позивач вказав, що рішення Господарського суду, яке стало підставою для реєстрації права власності на вказаний об'єкт за ТОВ "ДПП Груп" скасоване.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що спірне рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представники третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Груп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" з поданим позовом також не погодились, зазначили що відповідач діяв правомірно при здійсненні спірної реєстрації.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно унормовані приписами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом встановлено, що державним реєстратором, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем Іваном Олександровичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег», що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", код СДРПОУ 41535589, на підставі акту приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", 7.

Прийняття відповідачем, Приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36757066 від 23.08.2017 р. здійснювалось за процедурою реєстрації прав, передбаченою пунктом 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1122/(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. N 553).

Згідно цієї норми для державної реєстрації права власності у зв'язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат"; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна" здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

До заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень, реєстраційний номер 23834502 від 23.08.2017, було додано:

- Акт приймання-передачі внеску до статутного капіталу ТОВ «Ковчег сервіс» від 22 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О., зареєстровано в реєстрі за №№ 5975, 5976;

- Протокол № 1 установчих зборів засновників ТОВ «Ковчег сервіс» від 21 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко, зареєстровано в реєстрі за №№ 1616, 1617;

- Протокол загальних зборів учасників ТОВ «ДПП Групп» від 21 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко, зареєстровано в реєстрі за №№ 1612, 1613;

Документ, що посвідчує право власності ТОВ «ДПП Груп» на майно, що передається у власність ТОВ «Ковчег сервіс» не надавався, оскільки право власності на таке майно вже було зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 12 Порядку реєстрації прав, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Із документів, наданих ТОВ «Ковчег сервіс» з метою реєстрації права власності, а також відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, не вбачалось, що майно, право власності на яке реєструється, перебувало у спільній власності, в зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави вимагати подання письмової згоди всіх співвласників.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до пункту 19-21 Порядку реєстрації прав, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав. У разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна, об'єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. У разі проведення державної реєстрації прав без відкриття розділу в Державному реєстрі прав державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав вносить відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з пунктом 17 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше. Згідно з пунктом 31, під час проведення державної реєстрації переходу права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав державний реєстратор замість існуючих відомостей, що містяться у відкритому розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав, вносить нові відомості, визначені у пунктах 21-24 цього Порядку (крім відомостей про об'єкт права власності).

Приймаючи оскаржуване рішення, приватний нотаріус Ємець І.О. здійснив реєстрацію переходу права власності на вже існуючий в реєстрі об'єкт, щодо якого вже був відкритий розділ в реєстрі прав іншим реєстратором.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону про державну реєстрацію прав державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у - поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; передбачає обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію прав встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону про реєстрацію прав, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Пунктом 23 Порядку реєстрації прав визначено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені в Законі, а саме - статті 24 Закону про реєстрацію прав: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії за нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що законодавець визначив перелік підстав, за яких державний реєстратор, встановивши їх наявність, може прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав. При цьому вказані норми визначають вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що в даному випадку у відповідача, приватного нотаріуса Ємця І.О. були відсутні підстави для прийняття іншого рішення, окрім як про реєстрацію права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс".

Щодо посилання представника позивача, як на підставу для визнання протиправним рішення відповідача, на скасування Харківським апеляційним господарським судом рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 у справі № 922/1818/17, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності за Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп".

Суд зазначає, що рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 у справі № 922/1818/17, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності за Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" скасоване лише 20.09.2017р., тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідача 23.08.2017р. воно було чинним, крім того вказане рішення не було підставою для проведення даної державної реєстрації права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс, а тому подальше скасування цього рішення не має впливу на правомірність дій державного реєстратора при вчиненні ним реєстраційних дій, щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс".

Щодо посилання представника позивача на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/4291/17 від 28.02.2018р., яким адміністративний позов ОСОБА_5 до Державного реєстратора П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича індексний номер: 36326501 від 26.07.2017 про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 21577427 на об'єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно - торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: м. Харків вул. Клочківська/вул Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101 за ТОВ "ДПП Групп", 7.

Суд не приймає його до уваги, оскільки на час розгляду даної справи вказане рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/4291/17 не набрало законної сили.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з дотриманням вимог ст.2 КАС України.

Крім того суд вважає необхідним зазначити, що статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, у контексті з положеннями частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позивач повинен довести факт порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваними діями (бездіяльністю) відповідачів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 23.08.2017р. при реєстрації права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, відбулась зміна власників з ТОВ "ДПП Групп" на Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс".

Підтвердження того, що вказаним рішення відповідача порушені суб'єктивні права позивача у сфері публічно - правових відносин до суду не надано, оскільки позивач не був учасником спірних правовідносин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи те, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з дотриманням вимог ст.2 КАС України, а також те, що позивачем не доведено ані факту порушення саме його прав відповідачем, а судом не встановлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Державного реєстратора - приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2018 р.

Суддя Рубан В.В.