Справа № 826/19766/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 (м. Київ, час - 12:11, дата складання повного тексту відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.11.2016 № 2356/03 «Про звільнення ОСОБА_2.»; поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві; стягнення з Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про поновлення на роботі відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з боку відповідача було здійснено ряд порушень прав позивача, що призвело до неможливості виконання ним своїх обов'язків, а саме: не було надано облаштованого робочого місця, доступу до мережі Інтернет та не видано форменого одягу, посвідчення видано несвоєчасно, з посадовою інструкцією позивача не ознайомлено, була доручена робота, не обумовлена трудовим договором, не було зазначено підстав невідповідності займаній посаді при попередженні про звільнення. Враховуючи вищевказані порушення, звільнення позивача із займаної посади є необґрунтованим.

Позивач у судовому засідання підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що рішення суду першої інстанції є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено доводи на спростування доводів апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві №2019/03 від 12.09.2016 року ОСОБА_2 з 15.09.2016 призначено на посаду головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, як такого, що визнаний переможцем конкурсу на зайняття посад державної служби, з випробувальним терміном два місяці. Укладення трудового договору між позивачем та відповідачем підтверджується записом № 37 трудової книжки позивача.

15.09.2016 на ОСОБА_2 були покладені обов'язки по оформленню та направленню через відділення поштового зв'язку простої кореспонденції відділу, що підтверджується письмовим дорученням в.о. начальника Святошинського РВДВС м. Київ №87.

05.10.2016 позивачу було видано службове посвідчення серії КВ №0109.

06.10.2016 з метою забезпечення виконання своїх функційних обов'язків та дотримання норм статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено доручення № 90, яким зобов'язано головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 у строк до 07.10.2016 оформити, передбачені порядком документи та отримати в ДП «Національні інформаційні системи» електронний цифровий підпис. Про виконання даного доручення повідомити письмово у строк до 10.10.2016.

10.10.2016 ОСОБА_2 на ім'я начальника Святошинського РВДВС м. Київ Вишневському Ю.А. надано доповідну записку щодо виконання доручення від 06.10.2016 № 90, відповідно до якої позивач повідомив, що не може погодитися поставити свій підпис у заяві про реєстрацію для отримання електронного цифрового підпису, оскільки не має можливості ознайомитися з текстом Регламенту роботи Акредитованого центру сертифікації ключів органів юстиції України, у зв'язку з відсутністю його повного тексту на сайті АЦСК органів юстиції.

Дорученням від 10.10.2016 № 91 начальника Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві позивача зобов'язано у строк до 17 год. 10.10.2016 надати письмове пояснення на ім'я начальника з приводу невиконання доручення начальника відділу №90 від 06.10.2016 щодо отримання в ДП «Національні інформаційні системи» електронного цифрового підпису.

10.10.2016 ОСОБА_2 надано начальнику відділу пояснення з приводу невиконання доручення №90 від 06.10.2016, відповідно до яких ОСОБА_2 підтримав доводи, які викладені у його доповідній записці від 10.10.2016.

Начальник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м.Києві звернувся до Начальника ГТУЮ у м. Києві Куценка С.І. з поданням, відповідно до якого просив звільнити ОСОБА_2 з посади головного державного виконавця Святошинського районного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у зв'язку із встановленням протягом строку випробування невідповідності його займаній посаді.

Дане подання містить декілька підстав, зокрема, невиконання доручення №90 від 06.10.2016, невиконання доручення від 26.10.2016 щодо надання інформації про працівників, порушення вимог Закону України «Про державну службу» при використанні державної мови під час виконання посадових обов'язків.

Наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.11.2016 №2356/03 ОСОБА_2 звільнено з займаної посади 15.11.2016, у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Позивач, вважаючи наказ про звільнення протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» в акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим. Випробування при призначенні на посаду державної служби встановлюється строком до шести місяців. Суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, зокрема, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Наслідком непроходження випробувального строку у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування є припинення державної служби шляхом звільнення, іншого чинним законодавством України не передбачено.

При цьому, прийняти такий акт суб'єкт призначення має право в будь-який час протягом строку випробування та до закінчення цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно подання начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м.Києві, позивач не проходив навчання в ДП «Національні інформаційні системи» для надання доступу для роботи з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень, державним реєстром обтяжень рухомого майна та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно; на письмове доручення начальника отримати електронно цифровий підпис, ОСОБА_2 не виконав всі необхідні умови для подання заяви для такого отримання ключа, та взагалі відмовився від його отримання.

Таким чином, на думку відповідача, позивач перебуваючи на публічній службі грубо порушив ст.9 Закону України «Про державну службу».

Згідно листа ДП «Національні інформаційні системи» №4190/01-06 від 19.10.2016, для отримання послуг ЕЦП від АЦСК, як на представника установи, відповідальній особі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві необхідно звернутись до представництва АЦСК із повним пакетом реєстраційних документів визначених Регламентом. Одночасно повідомлено, що у разі виникнення питань щодо оформлення реєстраційних документів заявник може звернутися за відповідним телефоном.

Отже, для доведення правомірності своїх дій, відповідачем мало бути надано докази доведення до позивача доручення про надання інформації від 26.10.17 та порушення вимог Закону України «Про державну службу» позивачем.

Натомість відповідачем вказаних доказів не надано, жодних доказів доведення до позивача доручення від 26.10.17, так і порушення вимог Закону України «Про державну службу» щодо мови не надано.

Суд критично ставиться до посилань позивача на відсутність доступу до повного тексту Регламенту роботи, оскільки позивачем не наведено норм вказаного регламенту, як існуючих так і теоретично можливих, без доступу до яких позивач був би позбавлений можливості отримати електронний цифровий підпис та використовувати його.

Крім того, отримання такого підпису є об'єктивною передумовою для надання можливості виконувати посадові обов'язки державного виконавця, з чим позивач мав бути обізнаний при поданні документів на конкурс для заняття посади. Натомість без отримання електронного цифрового підпису позивача не могло бути допущено до виконання посадових обов'язків.

Суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що доручення №90 від 06.10.2016 року позивачем виконано не було, що є порушенням п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу».

Судом не приймаються посилання позивача на те, що позивач не був ознайомлений з посадовою інструкцією, оскільки текст вказаної інструкції позивачем було додано до позовної заяви, а відсутність підпису позивача про ознайомлення зазначеної обставини не спростовує даного факту. При цьому ознайомлення з текстом документу, наявного у позивача в розпорядженні, залежить виключно від волі позивача.

Крім того, під час судового засідання представником відповідача було надано копію посадової інструкції в якій стоїть підпис позивача щодо отримання даної інструкції, тому твердження останнього про те, що він був з нею не ознайомлений є необґрунтованим.

Судом не приймаються посилання позивача на те, що йому не було надано облаштованого робочого місця, доступу до мережі Інтернет та не видано форменого одягу, посвідчення видано несвоєчасно, як на підставу скасування наказу та поновлення на роботі, оскільки дані обставини не свідчать про порушення під час звільнення позивача норм чинного законодавства, і не мають стосунку до невиконання позивачем вимог розпорядження №90.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, подання начальника Святошинського РВДВС м. Київ Вишневського Ю.А. на звільнення позивача було погоджено із заступником начальника ГТУЮ у м. Києві - начальником управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Воробйовим О.В., про що свідчить особистий підпис Воробйова О.В., зроблений на погоджувальному грифі на третьому аркуші даного подання.

Таким чином, суд зазначає, що порядок звільнення позивача був наступним: начальник структурного підрозділу ГТУЮ у м. Києві - Святошинського РВДВС м. Київ Вишневський Ю.А. вніс начальнику ГТУЮ у м. Києві Куценко С.І. подання на звільнення позивача, погоджений із заступником начальника ГТУЮ у м. Києві - начальником управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Воробйовим О.В. На підставі даного подання начальник ГТУЮ у м. Києві Куценку С.І. прийняв рішення про звільнення позивача, в результаті чого було прийнято наказ від 08.11.2016 №2356/03 про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади 15.11.2016, у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

З аналізу вищевикладеного вбачається, що позивач був звільнений у порядку, що передбачений ст.9 Закону України «Про державну виконавчу службу», який втратив чинність, а не відповідно до ч.6 ст.35 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про державну виконавчу службу» (що втратив чинність 05.10.2016) заступник начальника районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець та інші працівники таких відділів призначаються на посаду та звільняються з посади начальником Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі за поданням заступника начальника районного, районного у місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальника відділу державної виконавчої служби, погодженим із заступником начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальником управління державної виконавчої служби.

На зміну Закону України «Про державну виконавчу службу» було прийнято Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Таким чином 05.10.2016 року разом із втратою чинності Закону України «Про державну виконавчу службу», також вже був недійсним порядок призначення на посаду та звільнення з посади працівників державної виконавчої служби, зазначений в ст.9 даного закону.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв'язку зі вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів, беручи до уваги вищевикладені доводи зазначає, що звільнення позивача фактично відбулося у порядку, який встановлений у не діючому на час звільнення ОСОБА_2 Законі України «Про державну виконавчу службу», при цьому ініціатива припинення державної служби позивача, походила не від суб'єкта призначення Куценка С.І., а від осіб, які не наділені повноваженнями щодо питань припинення державної служби Вишневскього Ю.А., Воробйова О.В.

У зв'язку із скасуванням Закону України «Про державну виконавчу службу» начальник структурного підрозділу ГТУЮ у м. Києві - Святошинського РВДВС м. Київ Вишневський Ю.А. втратив повноваження вносити начальнику ГТУЮ у м. Києві подання на призначення на посаду та подання на звільнення з посади працівників (державних службовців) Святошинського РВДВС м. Київ, у тому числі і на позивача.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.35 Закону України «Про державну службу» встановлена обов'язковість попередження працівника про звільнення з обґрунтуванням такого звільнення з метою захисту державного службовця від безпідставного припинення відносин державної служби, натомість у попередженні про звільнення ОСОБА_2, сформованого листом ГТУЮ у м. Києві від 07.11.2016 №8/39/13613 відсутні підстави невідповідності позивача посаді головного державного виконавця. З даного листа не вбачається ким саме та яким чином встановлено невідповідність позивача займаній посаді, в чому вона полягає.

Колегія суддів зазначає, що не зважаючи на наявність порушень в роботі позивача, не виконання ним доручень чи інших вказівок, відповідач не звільнений обов'язку дотримання норм чинного законодавства при звільнення працівників, дотримання принципу непорушності їхніх прав та Законів України в цілому.

05.02.2018 позивачем було подано заяву про виправлення описки в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2018 про відкриття провадження та призначення справи до розгляду.

Колегія суддів зазначає, що зазначення в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2018 про відкриття провадження та призначення справи до розгляду відповідачем «Головне територіальне управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України», а не «Головне територіальне управління юстиції у місті Києві», як того просить позивач, жодним чином не впливає на зміст судового рішення прийнятого по суті спору та його виконання, тому заява позивача не підлягає задоволенню.

Крім того, 22.03.2018 позивачем подано зауваження до протоколу судового засідання від 19.03.2018, а саме: Суддя Мацедонська В.Е. не брала участі у судовому засідання 19.03.2018; представник відповідач Лагута В.В. не заявляла у судовому засідання ніяких клопотань (п.15 о 19:41:49). Позивач просить внести зміни до даного протоколу.

Колегія суддів зазначає, що у протоколі судового засідання від 19.03.2018 секретарем було допущено описку, а саме: замість судді «ОСОБА_10.» правильно вважати «Аліменко В.О.» (заміну судді було здійснено на підставі розпорядження керівника апарату №655 від 16.03.2018 (а.с.19 т.2); вважати помилковим внесений запис до журнал судового засідання в п.15 о 19:41:49 «Заявлено клопотання Представник відповідача: Лагута В.В.».

За таких обставин, колегія судді дійшла до висновку, що відповідачем порушено процедуру звільнення ОСОБА_2 із займаної посади, при цьому належних доказів дотримання вказаної процедури відповідачем під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не надано, пояснень з належно підтвердженими доказами також не надано, тому наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.11.2016 № 2356/03 «Про звільнення ОСОБА_2.» є протиправним та підлягає скасуванню, ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю в Україні при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Приписами п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 встановлено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Разом із тим, позивачем у позовній заяві, апеляційній скарзі чи у судовому засіданні не було подано жодних документів, які б вказували на суму заробітку, що має бути стягнута з відповідача у разі задоволення позовних вимог, дане питання під час слухання справи апелянтом взагалі не піднімалось, тому суд позбавлений можливості на час проголошення рішення по суті визначити конкретний розмір грошової суми, що підлягає стягненню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 - скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення на роботі задовольнити.

Скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.11.2016 №2356/03 «Про звільнення ОСОБА_2.».

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна