Справа № 686/19039/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/19039/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Полотнянка Ю.П. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачу в березні 2004 року призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-ХІІ від 09.08.2003 року, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати .

В червні 2017 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії, при цьому надав копію довідки прокуратури Хмельницької області №18-389 вих.17.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в перерахунку пенсії йому було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове забезпечення) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та деяких інших законів, у зв'язку з чим, пенсії, призначені у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу є протиправне та необґрунтоване. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, на момент виходу позивача на пенсію, регулювалося ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

За змістом ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, зокрема, до Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

15.07.2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, згідно підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність, а пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, регулюється ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, ч.20 якої передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято. Вказані положення Закону №1697-VII такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у встановленому законом порядку не визнавались.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наведені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

У той же час, суд апеляційної інстанції вважає, що Пенсійний фонд України, як орган державної влади, в силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, орган Пенсійного фонду України не діяв протиправно.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 14.02.2018 року у справі № К/9901/16758/18, від 21 лютого 2018 року у справі № К/9901/13485/18, від 06.03.2018 року у справі №К9901/21152/18.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 з заявою про перерахунок пенсії вже діяла нова редакція Закону України «Про прокуратуру», яка не повязує перерахунок пенсії з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. З огляду на викладене, відсутня протиправність дій Управління Пенсійного фонду, оскільки правових підстав для здійснення такого перерахунку у відповідача не було, а відмова в перерахунку пенсії ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Доводи позивача, щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніше призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на момент звернення позивача до УПФУ такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, не існувало, а зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, не визнані неконституційними.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії, на яку він мав право до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 березня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5