Справа № 812/295/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/295/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1, довіреність від 09.01.2018 № 1;

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність від 20.12.2017 № 4001/9/12-32-10-00-29;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкового повідомлення рішення від 18.08.2017 № 010091205, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі позивач або КП «Лисичанськтепломережа») до Головного управління ДФС у Луганській області (далі- відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) про скасування податкового повідомлення рішення від 18.08.2017 № 010091205, в обґрунтування якого зазначено таке.

Оскаржуване податкове повідомлення рішення, на думку позивача, прийнято відповідачем з порушенням чинного законодавства України, оскільки протягом періоду з січня 2015 року по грудень 2015 року позивач сплачував поточні зобовязання з податку на додану вартість та розстрочені судами податкові зобовязання шляхом зменшення відємного значення різниці поточного звітного періоду, зазначеного у податковій декларації з ПДВ від 20.01.2015 № НОМЕР_1 та перерахуванням грошових коштів згідно платіжних доручень, в яких визначалося призначення платежу.

Втім, відповідач на підставі п. 87.9 ст. 87 ПКУ зарахував всі сплачені платником кошти в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше. На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2, яким КП «Лисичанськтепломережа» зобовязано сплатити штрафи в сумі 288 345,37 грн за затримку сплати суми грошового зобовязання відповідно до статті 126 ПКУ.

З посиланням на статті 87, 126 ПКУ позивач зазначив, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно зі статтею 126 ПКУ у випадку сплати суми грошового зобовязання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні п.9 ст. 87 ПКУ в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

На думку позивача, вказані норми визначають, які дії зі сплаченими коштами зобовязані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлюють відповідальності платника податків внаслідок вчинення вказаних дій податковою службою.

Також позивач зазначив, що згідно інтегрованої картки ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області станом на 31.12.2014 податковий борг КП «Лисичанськтепломережа» становив 1 398 920,76 грн. 20.01.2015 позивач подав податкову декларацію з ПДВ № НОМЕР_1, у якій у рядку 20.1 «у зменшення суми податкового боргу з ПДВ» зазначена сума 1 240 953 грн. Тобто податковий борг позивача станом на 31.01.2015 мав би становити 157 967,76 грн, однак згідно інтегрованої картки ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області станом на 31.01.2015 зменшено податковий борг лише на 1 117 267,60 грн, а податковий борг становить 403 789,73 грн. Отже, податковий орган в порушення норм глави 9 ПКУ здійснив неправомірні дії по обліку та розрахунку податкового боргу, внаслідок чого до позивача застосовано протиправне податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2.

Крім того, позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є незаконним, оскільки прийнято за наслідками незаконно проведеної камеральної перевірки. Протиправність проведення камеральної перевірки КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобовязань за січень 2015 грудень 2015 року полягає у проведенні цієї перевірки з порушенням вимог п.76.3 ст. 76 ПКУ, який встановлює, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Податкові декларації та уточнюючі розрахунки, що були предметом вказаної перевірки, були подані у період з 18.07.2014 по 25.02.2015.

На підставі викладеного позивач просив суд скасувати рішення ГУ ДФС у Луганській області від 18.08.2017 № НОМЕР_2 про застосування до КП «Лисичанськтепломережа» штрафу у розмірі 288 345,37 грн.

Ухвалою судді від 07.02.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (арк.спр. 36).

12.02.2018 за вх. № 3660/2018 позивачем надано заяву про виправлення недоліків адміністративного позову (арк.спр. 39).

Ухвалою суду від 13.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено на підставі пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (арк.спр. 1-2).

Відповідачем засобами електронної пошти від 23.02.2018 направлено заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте зазначене клопотання не скріплено ЕЦП, в паперовому вигляді не надано, і у відповідності до частини другої статті 167 КАС України повернуто без розгляду (т.1 арк.спр. 47).

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві від 05.03.2018 за вх. № 5318/2018 (арк.спр. 53-56) та письмових поясненнях від 03.04.2018 за вх. № 7946/2018 (арк.спр. 93-94). Так, зазначив, що відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платник податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом (абзац 1 зазначеного пункту). Положення статті 126 ПКУ не встановлюють умов звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасне погашення податкового боргу на підставі порушення таким платником ще й порядку черговості погашення податкового боргу.

З посиланням на п.126.1 ст. 126, п.п.14.1.175, п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПКУ відповідач зазначив, що, не зважаючи на спосіб погашення податкового боргу (самостійно, або в порядку примусового стягнення відповідно до ст.95 ПКУ, чи шляхом зарахування коштів в порядку черговості виникнення податкового боргу відповідно до ст. 87 ПКУ) платник податків підлягає притягненню до відповідальності за порушення правил сплати (перерахування) податків. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/2290/17, та зазначив, що обєктом застосування штрафу за п. 126.1 ст. 126 ПКУ є погашена сума податкового боргу, а спосіб такого погашення значення не має.

Матеріалами камеральної перевірки встановлено та підтверджено, що позивач несвоєчасно сплати податок на додану вартість у сумі 1441726,80 грн при затримці понад 30 днів.

Відносно посилань позивача на те, що податковий орган в порушення норм глави 9 ПКУ здійснив неправомірні дії по обліку та розрахунку податкового боргу, представник відповідача зазначив, що у позовній заяві відсутні вимоги про визнання протиправними таких дій. Вказуючи на невідповідність дійсності ІКП, позивач посилався на невірне врахування його уточненої декларації від 20.01.2015 № НОМЕР_1. Після перевірки ІКП позивача встановлено, що заборгованість з ПДВ (на дату подання декларації) станом на 20.01.2015 становить 1643165,10 грн, в тому числі залишок несплаченої пені 126941,26 грн, недоїмка 1516223,80 грн. Зараховано суму 1240953 грн по декларації від 20.01.2015 № НОМЕР_1 у зменшення боргу з ПДВ, а саме зменшено борг по пені 122136,60 грн, зменшено боргу минулих років 1118816,40 грн, нараховано пені на борг минулих років 179986,16 грн. Заборгованість на 21.01.2015 становить 582 198,21 грн, в тому числі недоїмка на 21.01.2015 становить 397407,40 грн (1516223,80 1118816,40 грн), залишок несплаченої пені на 21.01.2015 184790,82 грн (126941,26 122136,60 грн + 179986,16 грн). З посилання на п.п.14.1.152 п.14.1 ст.14, п.87.9 ст.87, п.131.2 ст. 131 ПКУ представник відповідача зазначив, що нарахування в ІКП позивача проводяться відповідно до норм чинного законодавства, а позивач в своїх розрахунках не враховує розмір сум погашеної пені, та пені, яка нараховується відповідно до статті 129 ПКУ.

Також представник відповідача пояснив, що камеральна перевірка, на підставі якої до позивача застосовано штрафну санкцію, проведена з підстав своєчасності сплати податкових зобовязань за січень 2015 року грудень 2015 року, тому посилання позивача на абзац перший пункту 76.2 статті 76 ПКУ є необґрунтованими, оскільки предметом вказаної камеральної перевірки не були податкові декларації або уточнюючі розрахунки.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, відомості про що наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

На виконання вимог пункту 49.18 статті 49, пункту 54.1 статті 54, пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України позивачем до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано податкову звітність з податку на додану вартість:

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.07.2014 № НОМЕР_3 за червень 2014 року (т.2 арк.спр. 47-50);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.08.2014 № за липень 2014 року (т.2 арк.спр. 42-45);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.09.2014 № НОМЕР_4 за серпень 2014 року (т.2 арк.спр. 29-32);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 15.10.2014 № НОМЕР_5 за вересень 2014 року (т.2 арк.спр. 24-27);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.11.2014 № НОМЕР_6 за жовтень 2014 року (т.2 арк.спр. 19-22);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.12.2014 № НОМЕР_7 за листопад 2014 року (т.2 арк.спр.14-17);

- уточнюючий розрахунок від 22.08.2014 № НОМЕР_8 до податкової декларації за червень 2014 року (т.1 арк.спр. 95-96, т. 2 арк.спр. 33-40);

- уточнюючий розрахунок від 25.02.2015 № НОМЕР_9 до податкової декларації за жовтень 2014 року (т.2 арк.спр. 2-6);

- уточнюючий розрахунок від 25.02.2015 № НОМЕР_10 до податкової декларації за листопад 2014 року (т.2 арк.спр. 8-12).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 № 2а-1244/11/1270 стягнуто заборгованість перед бюджетом з ПДВ у сумі 1279814,00 грн за рахунок коштів, які перебувають у власності, з рахунків КП «Лисичанськтепломережа», та встановлено порядок виконання рішення суду у спосіб сплати даної заборгованості напротязі 120 календарних місяців рівними частками, починаючи з 01.03.2011 по 01.03.2023 включно в розмірі 10665,00 грн щомісячно, зі сплатою останнього платежу в розмірі 10679,00 грн (т.1 арк.спр. 110-113).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2011 у справі № 2а-11365/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» заборгованість з ПДВ у сумі 482 040 грн з рахунків платника податків, обслуговуючих такого платника податку, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.01.2012 по 31.12.2021 у розмірі 4017,00 грн щомісячно (т.1 арк.спр. 116-117).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 у справі № 2а/1270/4474/2012 стягнуто в доход Державного бюджету України кошти КП «Лисичанськтепломережа» в сумі 1336151,00 грн з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з ПДВ, та розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з ПДВ у розмірі 1336 151,00 грн строком на двадцять років (240 місяців), починаючи з липня 2012 року рівними частинами по 5567,00 грн щомісячно, крім червня 2032 року, в якому до сплати підлягає 5638,00 грн (т.1 арк.спр. 125-129).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 у справі № 2а-3842/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» на користь Державного бюджету України суму податкового боргу з ПДВ у розмірі 1751183,79 грн, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.06.2011 по 01.06.2021 включно щомісячно по 14 616,79 грн (т.1 арк.спр. 114-115).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012 стягнуто кошти КП «Лисичанськтепломережа» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з ПДВ у розмірі 1531762,00 грн на користь Державного бюджету України, розстрочено сплату податкового боргу з ПДВ у сумі 1531762,00 грн строком на 240 календарних місяців, починаючи з березня 2012 року по лютий 2032 року включно, шляхом сплати щомісяця з березня 2012 року по січень 2932 року по 6382,00 грн, а у лютому 2032 року 6464,00 грн (т.1 арк.спр. 118-120).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012 встановлено спосіб і порядок виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012 шляхом надання КП «Лисичанськтепломережа» розстрочення виконання судового рішення строком на 240 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.05.2012 по 31.04.2012 включно у розмірі 5860,85 грн щомісячно (т.1 арк.спр. 121-122).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012 стягнуто в доход Державного бюджету України кошти КП «Лисичанськтепломережа» в сумі 599 471,00 грн з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з ПДВ, та розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з ПДВ у розмірі 599 471,00 грн строком на пять років (шістдесят місяців), починаючи з 01.10.2012 рівними частинами щомісяця (т.1 арк.спр. 130-133).

07.08.2017 головним державним ревізором інспектором відділу камеральних перевірок управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області території обслуговування ДПІ у м. Лисичанську, Рубіжанської ОДПІ, Первомайської ОДПІ ОСОБА_3 на підставі п.п.19-1.1.1 та 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п.76.1 та 76.3 ст. 76 ПКУ проведено камеральну перевірку КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобовязань за січень 2015 року грудень 2015 року, в ході якої використано вищезазначену податкову звітність, судові рішення та бази даних ДФС України.

За наслідками камеральної перевірки складено акт від 07.08.2017 № 752/1232-1205/13401321, згідно з висновками якого в порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на додану вартість протягом строків, встановлених п.203.2 ст. 203 ПКУ, КП «Лисичанськтепломережа» несвоєчасно сплачено податок на додану вартість у сумі 1 441 726,80 грн при затримці понад 30 днів. Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 1441726,80 грн за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість передбачена ст. 126 ПКУ (т.1 арк.спр. 9-18).

На підставі акта від 07.08.2017 № 752/1232-1205-13401321 ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2, яким до комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 1 441 726,80 грн та зобовязано сплатити штраф у розмірі 288 345,37 грн (т.1 арк.спр. 19).

31.08.2017 за № 1600 позивач направив на адресу ДФС України скаргу на податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2 (т.1 арк.спр. 24-26).

07.11.2017 за вх. № 836 позивач отримав рішення ДФС України від 31.10.2017 № 24693/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, яким оскаржуване податкове повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (т.1 арк.спр. 20-23).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також, зокрема, за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Згідно з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вивченням акта камеральної перевірки та додатку до нього (т.1 арк.спр. 9-18) встановлено таку черговість погашення позивачем існуючого податкового боргу на підставі наступних документів:

1) суми податкового боргу в розмірах 63990,60 грн (за судовим рішенням від 01.03.2011 у справі № 2а-1244/11/1270); 58372,60 грн (за судовим рішенням від 30.05.2011 у справі № 2а-3842/11/1270); 20085,00 грн (за судовим рішення від 23.12.2011 у справі № 2а-11365/11/1270); 285,35 грн (за судовим рішенням від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012); 29304,25 грн (за судовим рішенням від 03.05.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012); 27 836,50 грн (за судовим рішенням від 25.06.2012 у справі № 2а/1270/4474/2012); 49956,00 грн (за судовим рішенням від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012); 112132,00 грн (за податковою декларацією з ПДВ від 18.07.2014 № НОМЕР_3); 58461,00 грн (за податковою декларацією з ПДВ від 20.08.2014 № НОМЕР_11); 29988,00 грн (за уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ від 22.08.2014 № НОМЕР_8); 71351,00 грн (за податковою декларацією з ПДВ від 18.09.2014 № НОМЕР_4); 133091,00 грн (за податковою декларацією з ПДВ від 15.10.2014 № НОМЕР_5); 137 406,00 грн (за податковою декларацією з ПДВ від 18.11.2014 № НОМЕР_6) - погашено 20.01.2015 внаслідок подання платником податкової декларації від 20.01.2015 № НОМЕР_1, в р.20.1 р.20 якої відємне значення різниці поточного звітного (податкового) періоду зараховано у зменшення суми податкового боргу 1 240 953 грн (т.1 арк.спр. 247-250);

2) суми податкового боргу в розмірах 3875,65 грн, 2506,70 грн, 6382,30 грн, 5567,30 грн, 818,75 грн, 683,60 грн, 5698,75 грн, 6382,30 грн, 3463,20 грн, 2919,10 грн, 5896,25 грн, 486,10 грн та 6382,35 грн (за судовим рішенням від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 18.05.2015 № 898, від 19.05.2015 № 963, від 20.07.2015 № 1339, від 21.07.2015 № 1346, від 30.07.2015 № 1789309, від 26.08.2015 № 1649, від 27.08.2015 № 1659 та № 1657, від 22.10.2015 № 2058, № 2057, від 23.10.2015 № 2073, від 27.11.2015 № 2350 та № 2351, від 21.12.2015 № 2546, від 22.12.2015 № 2553 та від 30.12.2015 № 2643;

3) суми податкового боргу в розмірах 761,45 грн, 13307,60 грн, 14593,25 грн, 9181,25 грн, 5411,95 грн, 14593,20 грн, 8108,90 грн, 6484,35 грн, 14593,20 грн, 3306,20 грн, 11287,00 грн (за судовим рішенням від 30.05.2011 у справі № 2а-3842/11/1270) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 19.05.2015 № 963, від 20.05.2015 № 971 та № 972, від 22.07.2015 №№ 1355, 1356, від 23.07.2015 № 1361, від 30.07.2015 № 1789309, від 31.07.2015 № 1811149, від 21.09.2015 № 1827, від 22.09.2015 №№ 1833, 1832, від 23.09.2015 № 1849, від 24.09.2015 № 1858, від 27.10.2015 № 2085, від 28.10.2015 №№ 2098, 2099, від 30.11.2015 № 2353, від 22.12.2015 № 2552, від 23.12.2015 №№ 2574, 2575, 2576;

4) суми податкового боргу в розмірах 5860,85 грн, 5860,85 грн, 5112,25 грн, 748,60 грн, 5860,80 грн, 5860,85 грн, 5860,85 грн, 5860,85 грн (за судовим рішенням від 03.05.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 25.05.2015 № 983, від 27.07.2015 № 1684247, від 19.08.2015 № 1636, від 20.08.2015 № 1639, від 28.09.2015 № 1874, від 29.09.2015 №№ 1887, 1885, від 30.10.2015 №№ 2118, 2121, від 30.11.2015 №№ 2353, 2347, від 25.12.2015 № 2595, від 28.12.2015 № 2612;

5) суми податкового боргу в загальному розмірі 24102,00 грн (за судовим рішенням від 23.12.2011 у справі № 2а-11365/11/1270) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 26.05.2015 № 995, від 25.08.2015 № 1641, від 30.09.2015 №№ 1910, 1911, від 16.11.2015 № 2236, від 30.11.2015 № 2347, від 29.12.2015 №№ 2627, 2628;

6) суми податкового боргу в розмірах 5567,30 грн, 3144,00 грн, 2423,30 грн, 5567,30 грн, 5567,30 грн, 5567,30 грн, 5567,30 грн (за судовим рішенням від 25.06.2012 у справі № 2а/1270/4474/2012) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 26.05.2015 №№ 994, 995, від 25.08.2015 № 1641, від 26.08.2015 № 1650, від 30.09.2015 № 1911, від 17.11.2015 № 2255, від 18.11.2015 № 2264, від 17.12.2015 № 2502, від 29.12.2015 № 2628;

7) суми податкового боргу в розмірах 10665,10 грн, 97,00 грн, 9251,40 грн, 1413,75 грн, 10665,10 грн, 3515,70 грн, 7149,45 грн, 10665,10 грн, 1561,35 грн, 9103,75 грн, 8782,85 грн (за судовим рішенням від 01.03.2011 у справі № 2а-1244/11/1270) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 27.05.2015 №№ 1002, 1003, від 29.07.2015 № 1408, від 20.08.2015 № 1636, від 21.08.2015 №№ 1638, 1639, від 28.09.2015 №№ 1873, 1874, 1872, від 28.10.2015 № 2098, від 29.10.2015 № 2106, від 30.11.2015 № 2353, від 18.12.2015 № 2514, від 21.12.2015 № 2545, 2546, від 29.12.2015 № 2633;

8) суми податкового боргу в розмірах 9991,20 грн, 9991,20 грн, 9991,15 грн, 9991,20 грн та 9991,15 грн (за судовим рішенням від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012) погашено сплатою коштів за платіжними дорученнями від 27.05.2015 № 1003, від 28.05.2015 № 1010, від 26.08.2015 №№ 1651, 1650, від 15.10.2015 № 2105, від 19.10.2015 № 2028, від 18.11.2015 №№ 2263, 2264, від 19.11.2015 № 2278, від 18.12.2015 №№ 2514, 2515, від 29.12.2015 № 2626, 2628;

9) суми податкового боргу в розмірах 10568,15 грн (за судовим рішенням від 01.03.2011 у справі № 2а-1244/11/1270), 4017,00 грн (за судовим рішенням від 23.12.2011 у справі № 2а-11365/11/1270), 5563,60 грн (за судовим рішенням від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012), 5567,30 грн (за судовим рішенням від 25.06.2012 у справі № 2а/1270/4474/2012), 9991,20 грн (за судовим рішенням від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012), 519,00 грн (за уточнюючим розрахунком від 25.02.2015 № НОМЕР_9) та 243,00 грн (за уточнюючим розрахунком від 25.02.2015 № НОМЕР_10), всього в сумі 36 469,25 грн - погашено 29.07.2015 внаслідок подання платником уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ від 29.07.2015 № НОМЕР_12.

Зазначені платіжні доручення містяться в матеріалах справи (т.1 арк.спр. 134-238).

У межах спірних правовідносин кошти, сплачені платником податків вищезазначеними платіжними дорученнями та шляхом зарахування відємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу в розмірі 1 240 953 грн у податковій декларації з ПДВ від 20.01.2015 № НОМЕР_1, правомірно зараховані контролюючим органом у відповідності з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого узгоджені податкові зобовязання з ПДВ сплачені позивачем з порушенням встановлених законодавством строків, що є підставою відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

Разом з тим, з інтегрованої картки платника ПДВ та додатку до акта камеральної перевірки судом встановлено, що уточнюючий розрахунок до декларацій з ПДВ від 29.07.2015 № НОМЕР_12 розцінювався контролюючим органом як сплата податкового боргу з ПДВ, а дата прийняття такого уточнюючого розрахунку розцінювалася відповідачем як дата фактичної сплати податкових зобов'язань.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 зазначеного Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (підпункт 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно зі статтею 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Отже, подання уточнюючого розрахунку, яким зменшено суми самостійно визначених грошових зобов'язань, не є сплатою боргу з ПДВ за рахунок майна платників податків, подання уточнюючого розрахунку тягне за собою зміну раніше задекларованих податкових зобов'язань, і не може бути прирівняне до погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд зазначає, що положення пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначають у якості підстави застосування штрафу порушення строків погашення податкового боргу. Об'єктом застосування штрафу є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу є сумою узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк. Відсутність погашеної у межах спірних відносин суми унеможливлює застосування штрафу.

Погашення податкового боргу в розумінні пункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, під яким слід розуміти зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом, у межах спірних правовідносин є неприйнятним, оскільки погашення податкового боргу не є тотожнім з поняттям погашенню суми податкового боргу, відсутність суми як основної ознаки, об'єкту погашення виключає кореспонденцію цієї норми із положеннями пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Відсутність складу правопорушення, а саме відсутність факту погашення податкового боргу доводить безпідставність застосування штрафу.

Різне трактування положень статті 126 Податкового кодексу України стало наслідком між конструкцією диспозиції та санкції статті 126 Податкового кодексу України, положення якої в абзаці першому передбачають відповідальність за несплату грошового зобов'язання, а розмір штрафу, передбачений абзацами другим та третім цієї статті, встановлюють від погашення суми податкового боргу. За основними засадами податкового законодавства України такий спір підлягає вирішенню на користь платника податків, виходячи із презумпції правомірності рішень платника податку, закріпленої підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України.

Правову позицію щодо неможливості застосування п.126.1 ст. 126 ПКУ внаслідок відсутності податкового правопорушення викладено в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 813/2009/17 (т.2 арк.спр. 51-52).

Зазначені вище обставини, які не були враховані контролюючим органом при проведенні камеральної перевірки, результати якої оформлено актом від 07.08.2017 № 752/1232-1205/13401321, призвели до неправильних та помилкових висновків в частині встановлених порушень строків сплати податкових зобовязань з ПДВ, оскільки подання уточнюючого розрахунку, яким зменшено суми самостійно визначених грошових зобов'язань, не є сплатою боргу з ПДВ за рахунок майна платників податків, що виключає можливість притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

З огляду на те, що в основу оскаржуваного податкового повідомлення рішення контролюючим органом покладено розрахунок штрафних санкцій, здійснений з вищенаведеними помилками, податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2 підлягає скасуванню повністю, оскільки зазначені помилки призвели до неправильного розподілу коштів на погашення податкового боргу з ПДВ і як наслідок неправильного розрахунку штрафних санкцій в цілому.

У межах спірних правовідносин кошти, сплачені платником податків вищезазначеними платіжними дорученнями та шляхом зарахування відємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу в розмірі 1 240 953 грн у податковій декларації з ПДВ від 20.01.2015 № НОМЕР_1, правомірно зараховані контролюючим органом у відповідності з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого узгоджені податкові зобовязання з ПДВ сплачені позивачем з порушенням встановлених законодавством строків, що є підставою відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

Разом з тим, з інтегрованої картки платника ПДВ та додатку до акта камеральної перевірки судом встановлено, що уточнюючий розрахунок до декларацій з ПДВ від 29.07.2015 № НОМЕР_12 розцінювався контролюючим органом як сплата податкового боргу з ПДВ, а дата прийняття такого уточнюючого розрахунку розцінювалася відповідачем як дата фактичної сплати податкових зобов'язань.

При цьому, суд зауважує про помилковість посилань представника позивача на те, що камеральну перевірку проведено з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України, оскільки згідно з абзацом 2 пункту 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

В силу вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення рішення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобовязань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 09.02.2016 у справі № 826/3285/15.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення суд зазначає таке.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є визнання оскаржуваного правового акта індивідуальної дії протиправним та його скасування, тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 18.08.2017 № НОМЕР_2.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4325,00 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 18.08.2017 № НОМЕР_2, винесене Головним управлінням ДФС у Луганській області, яким до комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 1 441 726,80 грн та зобовязано сплатити штраф у розмірі 288 345,37 (двісті вісімдесят вісім тисяч триста сорок пять гривень 37 коп.) грн.

Стягнути на користь комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Баумана, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 13401321) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ідентифікаційний код юридичної особи 39591445) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4325,18 грн (чотири тисячі триста двадцять пять гривень 18 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 05 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4