Справа № 826/330/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 квітня 2018 року № 826/330/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» (далі – позивач, ТОВ «Українська енергетична біржа») з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі – відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування наказу від 22.11.2017 року №13544 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем прийнято неправомірно наказ, яким на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України у зв'язку з ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС від 28.09.2017 року №30827/10/26-15-14-04-05-12 вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Українська енергетична біржа». У свою чергу Позивачем листом №23/10-1171 від 23.10.2017 року надано вичерпну інформацію стосовно виявлених фактів, про які зазначалось в запиті. Разом з тим, в даному листі зазначив про невідповідність запиту нормам чинного податкового законодавства України, що звільняє його від обов'язку надавати відповідь, що відповідно дає підстави для висновку про необґрунтованість спірного наказу.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Відтак, згідно ч. 5 ст. 159 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, вивчивши доводи позову, дослідивши додані до нього документи і матеріали, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач – Товарна біржа «Українська енергетична біржа» () зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві відповідно до пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.1,3 абзацу 3 пп.73.3 ст.73, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245 направлено на адресу Товарної біржі «Українська енергетична біржа» письмовий запит від 28.09.2017 року за вих.№ 30827/10/26-15-14-04-05-12 про надання пояснень та їх документальних підтверджень.

Листом від 23.10.2017 року за вих.№23/10-1171 позивачем надіслано лист на вказаний запит. Водночас, у своїй відповіді позивач вказав на невідповідність запиту нормам чинного податкового законодавства, що звільняє його від обов'язку надавати відповідь.

Так, 22.11.2017 року начальником ГУ ДФС у м. Києві був винесений наказ №13544 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТБ «УЕБ» (код 37027819)».

Зі змісту цього наказу вбачається, що відповідно до вимог підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, у зв’язку з ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 28.09.2017 року №30827/10/26-15-14-04-05-12 наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТБ «УЕБ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Конкордвест» за листопад 2016 року, з ТОВ «Суматра Транс» за грудень 2016 року, з ТОВ «Ліліон Вест» за січень, лютий, березень 2017 року, тривалістю 5 робочів днів з 28.11.2017 року. Підстава: доповідна записка Департаменту аудиту від 20.11.2017 року №5872/26-15-14-04-03.

Незгода позивача із цим наказом стала підставою для його оскарження в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацами 4,5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з визначених обставин, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запит, направлений відповідачем на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - пп. 16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пункту 1 та 3 абзацу третього пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, а також обставини, встановлені на наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

В матеріалів справи міститься наказ відповідача від 22.11.2017 року №13544, який відповідає цим вимогам.

Вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки (аналогічна позиція міститься в Ухвалах ВАСУ від 09.07.2014 року у справі №К/800/19335/13 та від 25.02.2015 року у справі №826/5689/13-а)

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит. Письмовий запит щодо необхідності подання пояснень сформований податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем автоматизованого моніторингу.

Відповідно до змісту пунктів 74.2, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла на момент призначення позапланової виїзної документальної перевірки, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що податковий орган при направленні запиту про надання інформації від 28.09.2017 року №30827/10/26-15-14-04-05-12, а відповідно й при винесенні Наказу №13544 від 20.11.2017 року діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, беручи до уваги положення статті 139 КАС України відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товарної біржі «Українська енергетична біржа» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII “Перехідні положення” КАС України в редакції Закону № 2147-VIII

Суддя В.І. Келеберда