Справа № 621/2784/17
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі головуючого - судді Овдієнка В. В.

секретар судового засідання Лацько А. С.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

представник відповідача - Пінченко Т. І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з наступними вимогами: 1) визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку його пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268" - протиправною; зобов'язати відповідача здійснити йому, пенсіонеру МВС України, перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268", починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. Він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Пенсійний Фонд України повідомив його, що 08 лютого 2017 року за №456/5 в Пенсійному фонді України зареєстровано повідомлення Міністерства внутрішніх справ України від 03.02.2017 за №1461/05/22-2017 про підстави перерахунку його пенсії. До Головного управління ПФУ України з ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області для перерахунку його пенсії надійшла довідка №100/33043 від 06.06.2017 про розмір грошового забезпечення.

Проте і до цього часу, відповідач перерахунок його пенсії та виплату пенсії з врахуванням перерахунку не здійснив.

Таку бездіяльність відповідача вважав протиправною, такою, що порушує вимоги чинного законодавства України, його законні права та інтереси.

Підставою для перерахунку його пенсії є зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, проведена на підставі рішення Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України" підвищено грошове забезпечення поліцейських, яке за своїм складом відповідає грошовому забезпеченню працівників органів внутрішніх справ, однак є більшим за розміром.

Отже після прийняття постанови Кабінету Міністрів України №988 відбулась зміна грошового забезпечення для відповідних категорій працівників, що зумовлює наявність підстав для перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ, в тому числі і здійснення перерахунку його пенсії.

Він має право на перерахунок розміру своєї пенсії, що визнається і відповідачем, про що його було повідомлено листом від 08.11.2017.

Після отримання з ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії, у відповідача немає правових підстав для ухилення від перерахунку його пенсії.

24 листопада 2017 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про здійснення перерахунку його пенсії. На час подачі позову його пенсія не перерахована і відповіді на свою заяву він не отримав.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв'язку із зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та /або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсій, провадиться з дати виникнення права на нього, без обмеження строком.

Таким чином, перерахунок та виплата його пенсій з врахуванням здійсненого перерахунку мають бути проведені відповідачем з 01 січня 2016 року без обмеження строком.

Посилання Пенсійного фонду України про відсутність коштів для здійснення перерахунку його пенсії є безпідставними, незаконними, оскільки органи державної влади України мають виконувати вимоги чинного законодавства України і не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх обов'язків, які встановлені ст. 46 Конституції України та вищезазначеними нормами чинного законодавства України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 грудня 2017 року у справі відкрито скорочене провадження та запропоновано відповідачеві подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

На виконання зазначеної ухвали 27.12.2017 представник відповідача в. о. начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Пінченко Т. І. поштою надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не згодне з вимогами позивача, зважаючи на наступне.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженим структурним підрозділами силових структур.

Заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України подаються цим особами до головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі міністерства та інші органи).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 цього Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсій є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі Порядок) перерахунок раніше призначених згідно із Законом пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових вдів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Крім того, відповідно до п. 2 Порядку на підставі зазначеного в п. 1 цього Порядку про рішення Кабінету Міністрів України силові міністерства та відомства, в тому числі МВС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному Фонду України про підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад - у порядку, встановленому Мінсоцполітики.

Головним управлінням на виконання Порядку та на підставі листа Пенсійного фонду України від 28.03.2017 №9493/02-23 надіслано до Ліквідаційної комісії ГУМВС України список осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ для оформлення довідок про грошове забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області до головного управління надано довідки про грошове забезпечення колишніх співробітників Міністерства внутрішніх справ України (міліції), зокрема довідка №100/33043 від 06.06.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1

Головне управління звернулося до Пенсійного фонду України для формування потреб в бюджетних коштах необхідних для проведення перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій Пенсійним фондом України направлено до Міністерства соціальної політики України.

Перерахунок та виплату перерахованої пенсії головним управлінням буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Таким чином, головне управління виконало всі необхідні дії з метою дотримання законодавства при перерахунку пенсії ОСОБА_1

Щодо встановлення судового контролю, то відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судом рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належним та допустимими доказам. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права, про бездіяльність відповідачів щодо не вчинення оскаржуваних дій, необхідних для перерахунку пенсій, позивач мав дізнатись у січні 2016 року, не отримуючи пенсію у перерахованому розмірі.

Виходячи з вищевикладеного, головне управління вважало позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягають задоволенню (а. с. 18-19).

Пунктом 10 розділу VІІ Перехідні положення КАС України 2017 року (чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 01.02.2018.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду на 04 квітня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 не з'явився в судове засідання, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, на заявленому позові наполягав та просив його задовольнити.

Представник належним чином повідомленого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з'явився, заяв про судовий розгляд за його відсутністю чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає передбачених ст. 205 КАС України перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судом розглянуто справу у письмовому провадженні.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, та представником відповідача - в. о. начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Пінченко Т. І. у відзиві на позовну заяву, а також встановлені на підставі письмових доказів, наданих учасниками справи, враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17, відповідачем у якій також є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а предмет спору: бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, суд дійшов наступного:

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, номер особового рахунку № (а. с. 7).

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 07.03.2017, залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, треті особи - Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, задоволено у повному обсязі; визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення Пенсійного фонду України про зміни у грошовому утриманні та наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України надіслати до Пенсійного фонду України інформацію про зміну у грошовому забезпеченню для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 Виконавче провадження по виконанню вказаного рішення закінчено у зв'язку з фактичним виконанням. (а. с. 26-34).

З листа директора департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України Охріменко О. №15998/Н-11 від 08.11.2017 вбачається, що на звернення ОСОБА_1 від 17.10.2017 (вх. №15998/Н-11 від 25.10.2017) щодо перерахунку пенсії йому було надано відповідь про неможливість перерахунку пенсії до виділення з Державного бюджету України необхідних коштів (а. с. 8-9, 12-13).

Крім того, 24.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії починаючи з 08.02.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268, без обмеження граничного розміру (а. с. 12-14).

Відомості щодо отримання позивачем відповіді на вказане звернення у матеріалах справи відсутні.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Отже, з огляду на викладене, у відповідності до змін, внесених Законом №900-VII до Закону №2262-XII, позивач як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб.

Така зміна грошового забезпечення для пенсіонерів органів внутрішніх справ відбулась після набрання чинності Законом України №900-VII, оскільки даним Законом встановлено право пенсіонерів органів внутрішніх справ на перерахунок пенсії, виходячи з розмірів грошового забезпечення, яке встановлено законодавством для поліцейських.

Водночас, беручи до уваги те, що постановою №988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром значно більшим, то суд вважає, що таке збільшення є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції. При цьому, розмір такого грошового забезпечення, яке має враховуватися при визначенні пенсії, встановлений саме постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

У відповідності до частини 2 статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Посилання відповідача на ту обставину, що перерахунок та виплата пенсійного забезпечення позивачу будуть проведені після надходження додаткових коштів з Державного бюджету України суперечить вимогам Конституції України та чинному законодавству, якими регулюються правовідносини, які виникли в даній справі. До того ж, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання покладених на них обов'язків.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, враховуючи право позивача на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, а також надання відповідачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є протиправною.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього обов'язок і не довів недопущення ним протиправної бездіяльності та обґрунтованості відмови у здійсненні перерахунку пенсії, призначеної позивачу відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01.01.2016 та її виплату.

Позивач надав достатньо належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 та зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 року.

З питання граничного розміру пенсії, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII, зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Суд не заперечує того, що з часу ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення до часу внесення змін до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсії всім особам, які отримують таку пенсію відповідно до положень Закону №2262-ХІІ, має здійснюватися без обмеження пенсії максимальним розміром. Проте, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений ст. 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.) та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Оскільки обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, вимоги про виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії є передчасними, а від так задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначена норма міститься у розділі ІV КАС України "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах". Тобто, за цією нормою передбачається право суду на стадії виконання судового рішення застосувати засоби судового контролю.

Водночас, положеннями ст. ст. 245, 246 КАС України щодо повноважень суду при вирішенні справи та змісту рішення не передбачено застосування положень ст. 382 КАС України про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах під час ухвалення судового рішення по суті спору.

Оскільки застосування положень ст. 382 КАС України не передбачено під час вирішення справи по суті, вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

За таких обставин, адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Частиною першою ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії позивача, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 640 грн 00 к. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 9, 77, 139, 205, ч. 4 ст. 229, 242-246, 255, 263, 290, 291, 293, 295 КАС України, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268" та довідки №100/34892 від 08.06.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, яка виготовлена ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області з 01.01.2016 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04.04.2018.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, місцезнаходження: місто Харків, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, .

Головуючий: В. В. Овдієнко