Справа № 808/1628/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2018 рокусправа № 808/1628/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача не зявився

Відповідача ОСОБА_1 ( довіреність від 17.01.2018 року № 60/08)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 р. (суддя Стрельнікова Наталя Вікторівна) в адміністративній справі № 808/1628/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.05.2017 №, винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, про донарахування ФОП ОСОБА_2 податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 117 359,94 грн., в тому числі податок 93 887,95 грн., штраф 23 471,99 грн.;

скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.05.2017 №, винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, про донарахування ФОП ОСОБА_2 податкових зобовязань з військового збору з підприємницької діяльності в сумі 4 949,98 грн., в тому числі податок 3 959,98 грн., штраф 990 грн.; скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.05.2017, винесену ГУ ДФС у Запорізькій області, якою ФОП ОСОБА_2 визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 29 758,27 грн.; скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.05.2017, винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф у сумі 4 563,64 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в додатку 5 до розділу ІІІ податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2014 -2015 роки в графі вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві позивачем зазначено суму витрат 8 722 866,14 грн., у тому числі у 2014 році 3 278 700,88 грн., у 2015 році 5 444 165,26 грн. До перевірки позивачем надані документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують факт отримання та оплати протягом 2014 2015 років товарно-матеріальних цінностей для подальшого продажу на суму 8 121 338,77 грн., у тому числі у 2014 році 3 037 005,44 грн., у 2015 році 5 084 333,33 грн., відповідно різниця між задекларованими витратами на придбання ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції та документально підтвердженими витратами складає 601 527,37 грн., у тому числі за 2014 рік 241 695,44 грн., за 2015 рік 359 831,93 грн. Документів щодо підтвердження фактів придбання та оплати ТМЦ на суму 601 527,81 грн., які були реалізовані протягом 2014 -2015 років позивачем до перевірки та до заперечень до заперечень до акту перевірки не надано. Також, позивачем визначено загальний оподатковуваний дохід, отриманий від провадження діяльності за 2015 рік та відображений в розділі ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи та додатку Ф4 до розділу ІІІ податкової декларації в розмірі 6 559 235,25 грн. Згідно з запереченнями на акт перевірки, позивач вказує, що ним було помилково включено до суми доходів за 2015 рік кошти у сумі 141 785 грн., в тому числі: 26785 грн. помилково сплачених податків; 115 000 грн. повернення тимчасової фінансової зворотної допомоги. Під час перевірки згідно з наданими позивачем документами встановлено, що протягом 2015 року на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти у сумі 7 897 987,30 грн., в тому числі 26 905 грн. повернено на рахунок. Сума помилково сплачених податків в розмірі 26 905 грн. була врахована під час перевірки. Окрім того, враховано й суму повернення тимчасової фінансової зворотної допомоги у розмірі 115 000 грн. Таким чином, сума загального оподаткованого доходу за 2015 рік складає 6 463 401,92 грн. ((7 897 987,30 26 905 115 000)/1,2). Отже позивачем завищено дохід, отриманий протягом 2015 року від провадження господарської діяльності на суму 95 833,33 грн. (6 559 235,25 6 463 401,92). Враховуючи наведене, позивачем занижено суму чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на загальну суму 505 694,48 грн., у тому числі за 2014 рік 241 695,88 грн., з 2015 рік 263 998,6 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 93 887,95 грн., у тому числі за 2014 рік 41 088,23 грн., за 2015 рік 52 799,72 грн. Крім того, зазначене порушення призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 3 959,98 грн. Окрім того, внаслідок вищенаведених порушень, позивачем занижено належний до сплати в бюджету єдиний внесок з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у загальній сумі 29 758,27 грн., у тому числі за 2014 рік 20 286,09 грн., за 2015 рік 3 734,89 грн., за 2016 рік 5 736,39 грн. Отже відповідач вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, прийняті рішення правомірними та просить відмовити в їх задоволені.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №260 від 10.02.2017 року у період з 20.02.2017 по 13.03.2017 проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності самозайнятої особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №119/08-32-13-03/НОМЕР_1 від 20.03.2017 року, яким встановлено порушення позивачем вимог законодавства, зокрема: п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 113 054,60 грн., у тому числі у 2014 році 41 088,23 грн., у 2015 році 71 966,37 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI, в результаті чого занижена сума єдиного внеску у загальній сумі 29 758,27 грн., у тому числі у 2014 році 20 286,99 грн.; у 2015 році 3 734,89 грн., у 2016 році 5 736,39 грн.;

- пп.1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 5 397,47 грн., у тому числі у 2015 році 5 397,47 грн.

Позивачем подано до контролюючого органу заперечення №20/04 від 20.04.2017 на акт документальної планової виїзної перевірки №119/08-32-13-03/НОМЕР_1 від 20.03.2017, відповідь на які надано листом №1100/14/08-01-13-12-09 від 28.04.2017.

В вищевказаному листі ГУ ДФС у Запорізькій області №1100/14/08-01-13-12-09 від 28.04.2017 вказано, що за результатами документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, з урахуванням розгляду заперечень встановлено порушення позивачем вимог: п.п. 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у сумі - 93 887,95 грн., у тому числі у 2014 році 41 088,23 грн., у 2015 році 52 799,72 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI, в результаті чого занижена сума єдиного внеску у загальній сумі 29 758,27 грн., у тому числі у 2014 році 20 286,99 грн.; у 2015 році 3 734,89 грн., у 2016 році 5 736,39 грн.; пп.1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 3 959,98 грн., у тому числі у 2015 році 3 959,98 грн.

10.05.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі висновків акту перевірки №119/08-32-13-03/НОМЕР_1 від 20.03.2017 та з урахуванням відповіді на заперечення №1100/14/08-01-13-12-09 від 28.04.2017 прийнято у відношенні ФОП ОСОБА_2:

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності в сумі 117 359,94 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями на 93 887,95 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 23 471,99 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобовязання з військового збору з підприємницької діяльності в сумі 4 949,98 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями на 3 959,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 990 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- про визначення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 29 758,27 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції у сумі 4 563,64 грн.

Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем було надано докази на підтвердження витрат.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать, у відповідності до підпункту 177.4.4 пункту 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться, зокрема, витрати на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності.

Актом перевірки було встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень, в частині, що оскаржується позивачем, став висновок контролюючого органу про завищення позивачем суми витрат, повязаних з господарською діяльністю на загальну суму 601 527,37 грн., у тому числі за 2014 рік на 241 695,44 грн. та за 2015 рік на 359 831,93 грн.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивачем було включено до складу витрат витрати, повязані з ремонтом та експлуатацією майна, а саме:

1. За 2014 рік в сумі 280 897,05 грн., з яких:

- 16 715,38 грн. витрат на електротехнічні товари, придбані у ТОВ НПП Електротехніка (т. 1 а.с. 186-199);

- 32 300 грн. та 12 370 грн. витрат на будівельні матеріали, придбані у ФОП ОСОБА_3 (т. 1а.с.199-203);

- 18 796 грн. витрат кабель, комутатор, репитор, тощо, придбані у ФОП ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 177-182);

- 11 507,18 грн. витрат на будівельні матеріали, придбані у ФОП ОСОБА_5 (т. 1 а.с.204-211);

- 11 330,50 грн. витрат на будівельні матеріали, придбані у ФОП ОСОБА_6 (т. 1 а.с.212-213);

- 12 077,30 грн. витрат на сантехнічне приладдя, придбане у ФОП ОСОБА_7 (т. 1 а.с.214);

- 21 485,54 грн. витрат на будівельні матеріали, придбані у ПП ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 215 220);

- 12 639 грн. витрат на придбання обладнання у ПП ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 184-185);

- 13 840 грн. витрат на придбання обладнання у ТОВ ІСМО (т. 1 а.с. 221-222);

- 6 684,25 грн. витрат на придбання будівельних матеріалів у ТОВ Єпіцентр-К (т. 1 а.с.223-225);

- 98 934 грн. витрат на оплату за виконані роботи ТОВ Местар Компані (т. 1 а.с.226-245).

Позивачем також зазначено, що відповідачем безпідставно не враховані витрати, повязані зі сплатою за розрахунково-касове обслуговування за 2014 рік у сумі 1 794,94 грн., витрати, понесені у звязку із придбанням товарів в 2013 році, які були реалізовані в 2014 році в сумі 7 765,35 грн., витрати, понесені у звязку з сплатою обовязкового страхування транспортного засобу, який використовується у господарській діяльності за 2014 рік у сумі 1 794,94 грн.

2. За 2015 рік у сумі 170 752,84 грн., з яких:

- 118 409,80 грн. витрат на оплату за виконані роботи ТОВ Местар Компані (т. 1 а.с.235, 246, т. 2 а.с. 1);

- 9 407,80 грн. витрат на будівельні матеріали, придбані у ФОП ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 247-250);

- 5 000 грн. витрат за будівельні матеріали, придбані у ФОП ОСОБА_11

Окрім того, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем безпідставно не враховані витрати, повязані зі сплатою за розрахунково-касове обслуговування за 2015 рік у сумі 1 568,65 грн., витрати, понесені у звязку з сплатою обовязкового страхування транспортного засобу, який використовується у господарській діяльності за 2015 рік у сумі 2 119,39 грн., витрати, повязані з обслуговуванням та ремонтом вантажного автомобіля, який використовується в господарській діяльності позивача у сумі 48 655 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки податкового органу про завищення позивачем витрат є помилковими, оскільки суми, сплачені позивачем у зв'язку з ремонтом та експлуатацією майна, що використовується в господарській діяльності, оплатою вартості придбаних послуг, прямо повязаних з його господарською діяльністю, оплатою за розрахунково-касове обслуговування, позивачем правомірно було віднесено до витрат у повному обсязі, оскільки вони пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Керуючись статтями 34, 243,310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 р. в адміністративній справі № 808/1628/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 21.03.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23.03.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк