Справа № 804/3505/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 рокусправа № 804/3505/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Добродняк І.Ю

судді: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента Лаб»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року (головуючий суддя Гончарова І.А.)

у справі № 804/3505/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента Лаб»,

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вента Лаб» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.03.2017 № , яким нарахована сума грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 305939,00 грн. (288 380 грн. за основним платежем, 17 559 грн. - за штрафними санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1, ПП «Радлана», ТОВ «Запорізький Океанаріум» є хибними та необґрунтованими. Реальність господарської операції між ТОВ «Вента Лаб» та вказаними контрагентами підтверджена належними первинними документами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що висновки контролюючого органу про нереальність проведених господарських операцій позивача з вказаними вище контрагентами є вірними, оскільки надані товариством до перевірки первинні документи, зокрема, акти надання послуг не дають можливості встановити, які саме дії здійснені виконавцями ФОП ОСОБА_1, ПП «Радлана», ТОВ «Запорізький Океанаріум». З огляду на зміст вказаних актів виконаних робіт суд першої інстанції встановив, що вони оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у звязку з чим не мають силу первинних документів в розумінні бухгалтерського та податкового обліку та, як наслідок, дані документи не можують підтведжувати реальність господарської операції. Судом також встановлено, що позивачем ні до перевірки, ні під час перевірки, ні до заперечень на акт перевірки, ні до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не були надані інші документи, які б підтверджували реальність господарських операції між ТОВ «Вента Лаб» з безпосередніми контрагентами. Також позивачем не були надані докази використання отриманих послуг у власній господарській діяльності.

Подані позивачем до суду додаткові докази по справі, досліджені судом і за результатами їх дослідження суд зазначив, що вони також не підтверджують реальність господарської операції позивача з його контрагентами.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позовних вимог. Позивач вказує, що реальність господарських операцій з контрагентами повністю підтверджена належними первинними документами, придбані послуги використані у власній господарській діяльності, позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначені об'єкту оподаткування податком на прибуток. Стосовно твердження відповідача про відсутність факту реального вчинення господарських операцій з вищезгаданими контрагентами позивач зазначив, що документальні перевірки ТОВ «Запорізький Океанаріум», ПП «Радлана», ФОП ОСОБА_1 не проводились, а інформація щодо деяких господарських операцій може міститись лише в первинних бухгалтерських документах відповідних контрагентів, які державною податковою інспекцією не досліджувались. Відсутність факту реального вчинення господарських операцій або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган, а саме ГУ ДФС у Дніпропетровській області від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, податкова інформація, акт перевірки контрагента або акт про неможливість проведення зустрічної звірки тощо. Без встановлення фактів відсутності документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу та якості операцій та розрахунків, що здійснюються між контрагентами, з'ясування їх реальності та повноти відображенні в обліку платника податків, не можуть складатися висновки стосовно нереальності правочинів, укладених позивачем з контрагентами. Окрім того, відповідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За наявності ознак нереальності (нікчемності) правочину, податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність. При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право органу державної податкової інспекції самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків у податкових деклараціях. Дане право податковим органом використано не було, а висновки акту в частині нереальності господарських операцій ТОВ «Вента Лаб» з ТОВ «Запорізький Океанаріум», ПП «Радлана», ФОП ОСОБА_1 побудовані винятково на підставі припущень.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про часі місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином. В поданому суду відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими. платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, які позивачем у підтвердження реальності надання послуг надані не були.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності відображення позивачем в податковому обліку господарських операції з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1, ПП «Радлана», ТОВ «Запорізький Океанаріум».

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вента Лаб» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.03.2014 по 30.09.2016, за результатами якої складено акт від 17.02.2017 № 842/04-36-14-01/39134086.

Перевіркою встановлено порушення підприємством п. 44.1, п.44.2 статті 44, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в редакції від 01.02.2016, внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 395255 грн., в т.ч. за 2014 рік на суму 70236,00 грн., за 2015 рік на суму 262969,00 грн., за 9 місяців 2016 року на суму 62050,00 грн.

Такі висновки обґрунтовані неможливістю позивача підтвердити реальність здійснення господарських операцій позивача по придбанню послуг у вказаних віще контрагентів - постачальників послуг.

10.03.2017 на підставі даного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 305939 грн., з яких 288380 грн. - за основним зобов'язанням, 17 559 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а. с.78).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Господарською операцією, згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV, є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

За визначенням, наведеним п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент формування позивачем витрат) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами абз.1 п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта;

на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

При цьому за положеннями п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до абз.1, 2 п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також згідно з абз.1 п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

В свою чергу, у відповідності до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Пунктом 2.4 Положення № 88 встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, реалізація господарських операцій суб'єктами господарської діяльності має підтверджуватись первинними документи. І первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах господарського та податкового обліку.

Тобто будь-які документи (у тому числі договори, накладні, акти) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

В акті перевірки від 17.02.2017 зафіксовано і підтверджено матеріалами справи, що у періоді, який перевірявся, ТОВ «Вента Лаб» мало господарські відносини за наступними договорами:

- за договором про надання послуг № 124 від 02.06.2014, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 (виконавець) надає ТОВ «Вента Лаб» (замовнику) послуги з ремонту приладів для тестування та перевірок фізичних, електричних і хімічних властивостей метрологічної та радіологічної апаратури, консультування з питань комерційної діяльності у сфері планування, з питань управління, на умовах, визначених цим договором (т.1, а. с.80);

- за договором про надання послуг № 79 від 05.06.2014, за умовами якого ТОВ «Запорізький Океанаріум» (виконавець) надає ТОВ «Вента Лаб» (замовник) послуги з виготовлення та розповсюдження рекламних матеріалів, створення та оновлення сайту, створення стендів та інших демонстративних поверхонь, виготовлення та розміщення банерів на умовах, визначених цим договором (т.1, а. с.81);

- за договором № 1214 від 17.12.2014, за умовами якого ПП «Радлана» (виконавець) надає ТОВ «Вента Лаб» (замовник) інформаційні послуги щодо популяризації бізнесу та/або товарів замовника в мережі Інтернет шляхом розміщення на Інтернет-порталі «Українські компанії» спеціально створеного та оптимізованого під пошукові системи носія інформації (надалі за Договором - акаунт), з метою надання замовнику можливості проводити спеціальні заходи, передбачені п.2.1, а замовник зобов'язаний приймати і своєчасно оплачувати вказані роботи (послуги) на умовах даного Договору (т.1, а. с.82, 83).

На підтвердження отримання товариством наданих послуг за вказаним договорами, позивачем під час перевірки надані відповідачу акти надання послуг, в яких зазначено:

- стосовно надання послуг ФОП ОСОБА_1: ремонт приладів для тестування та перевірки фізичних, електричних і хімічних властивостей метрологічної апаратури; ремонт приладів для тестування та перевірки фізичних, електричних і хімічних властивостей радіологічної апаратури; консультування з питань комерційної діяльності у сфері планування, з питань управління (т.1, а. с.117-171);

- стосовно надання послуг ТОВ «Запорізький Океанаріум»: реклама товарів та послуг шляхом розповсюдження та доставки рекламних матеріалів потенційним покупцям; оновлення сайту; розміщення банерів (т.1, а. с.85-104);

- стосовно надання послуг ПП «Радлана»: розміщення інформації про підприємство в каталозі підприємств Інтернет-порталу «Українські компанії»; розміщення каталогів продукції Замовника; розміщення фотогалереї продукції Замовника у рубриках та підрубриках; розміщення банерів Замовника; розміщення на акаунті комерційної інформації підприємства; Розміщення на порталі публікацій, оголошень, вакансій, статей, новин (т.1, а. с.105-116).

З огляду на зміст вказаних актів апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що ці акти не містять конкретизованого змісту послуг, наданих виконавцями замовнику, у кожному випадку складання сторонами договорів цих актів.

Зокрема, у актах надання послуг, підписаних товариством з ФОП ОСОБА_1, відсутні зазначення видів приладів, переданих в ремонт, необхідність їх ремонту, також відсутній перелік питань щодо планування та управління, з яких ФОП ОСОБА_1 надавались консультації позивачу у сфері комерційної діяльності. При цьому у договорі № 124 від 02.06.2014 конкретизація видів приладів для передачі в ремонт та переліку питань для отримання консультації відсутні, не визначено, яким чином формується вартість послуги на ремонт приладів та послуг консультування.

Акти надання послуг, підписані товариством з ТОВ «Запорізький Океанаріум», щодо послуг з виготовлення та розповсюдження рекламних матеріалів, створення та оновлення сайту, створення стендів та інших демонстративних поверхонь, виготовлення і розміщення банерів, а також складені товариством з ПП «Радлана» акти щодо розміщення інформації про підприємство в каталозі підприємств Інтернет-порталу «Українські компанії», розміщення каталогів продукції Замовника та фотогалереї продукції замовника у рубриках та підрубриках, розміщення банерів Замовника, на акаунті комерційної інформації підприємства, розміщення на порталі публікацій, оголошень, вакансій, статей, новин також носять загальний характер, не відображають зміст та обсяг певних господарських операцій, що б давало можливість встановити факт надання таких послуг.

Виходячи з визначеного у вказаних вище договорах предмету, умов цих договорів, апеляційний суд вважає вірним висновок контролюючого органу, з чим погодився суд першої інстанції, що подані позивачем до перевірки первинні документи (акти виконаних робіт) не є достатніми для підтвердження виконання вказаних вище договорів.

Незважаючи на те, що форма актів приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) законодавчо не затверджена, це не позбавляє платників податків обов'язку щодо зазначення у таких актах, як первинних документах, обов'язкових реквізитів, які б засвідчували факти здійснення відповідних господарських операцій.

Оскільки подані позивачем акти не містять визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов'язкових реквізитів, вони не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійснених господарських операцій, тобто не є документами, які можуть бути підставою для відображення таких операцій в податковому обліку.

В ході проведення перевірки ТОВ «Вента Лаб» вручено запит від 08.02.2017 про надання пояснень та первинних документів з приводу взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами, проте, товариством письмові пояснення стосовно поставлених контролюючим органом питань надано не було.

Також ні під час перевірки, ні до заперечень на акт перевірки позивачем не подані документи, які б свідчили про фактичне надання позивачеві обумовлених договорами з переліченими контрагентами комплексу послуг і були підставою для підписання актів виконаних робіт, а також документи в обґрунтування вартості кожного виду послуг з наданого комплексу обумовлених правочинами послуг, визначення їх загальної вартості.

Отже, враховуючи умови вищезазначених договорів та зміст актів надання послуг, приймаючи до уваги ненадання позивачем на запит контролюючого органу інших документів на підтвердження реальності вказаних господарських операцій, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність у відповідача обґрунтованих підстав для висновку про неправомірність формування позивачем витрат за рахунок вартості послуг, придбаних у ТОВ «Запорізький Океанаріум», ПП «Радлана», ФОП ОСОБА_1

З приводу поданих позивачем до суду першої інстанції додаткових документів як доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій в межах укладених позивачем вказаних вище договорів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в результаті дослідження цих доказів дійшов вірного висновку, що вони також не підтверджують фактів реалізації послуг ПП «Радлана», ТОВ «Запорізький Океанаріум» та ФОП ОСОБА_1 на адресу позивача, і, як наслідок, реальності господарської операції позивача з цими контрагентами.

Так, з наданих текстів статей та публікацій, оголошень, вакансій та фотогалерей, які були розміщені на Uacompany.com, не вбачається, що вони розміщені саме контрагентом позивача.

Позивачем не надано доказів розповсюдження ТОВ «Запорізький Океанаріум» рекламних матеріалів засобами електронної пошти в адресу підприємств аграрного сектору, зазначених в переліку. Не надано доказів передачі приладів, які потребували калібрування, ФОП ОСОБА_1 Не надано доказів створення саме контрагентом сайтів відповідно до договору № 79 від 05.06.2014 та доказів розміщення банерів з написом назви підприємства, рекламних стендів та інших демонстраційних поверхонь на виставках саме контрагентом позивача.

Додатково апеляційний суд звертає увагу, що в наданих позивачем копіях платіжних доручень на підтвердження доказів оплати товариством послуг ФОП ОСОБА_1, в якості отримувача вказано: «ОСОБА_2, Підприємець» (т.1, а. с.172-184), а тому ці документи не можуть бути належними доказами.

Також позивачем не підтверджено наявності законних підстав для здійснення ТОВ «Запорізький Океанаріум» господарської діяльності у сфері інформаційних технологій (розроблення сайту), з виробництвом і поширенням інформації та рекламного продукту.

Крім того, позивачем жодним чином не спростовується встановлені судом першої інстанції факти зазначення у договорі № 1214 від 17.12.2014 банківського рахунку ПП «Радлана»: р/р 9444 у банку ПАТ КБ «Приватбанк» м.Дніпропетровська, МФО 305299, який за інформаційними базами даних ДПІ відкритий лише 19.01.2015.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що вищенаведені обставини у сукупності не підтверджують реальності господарських операцій позивача з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1, ПП «Радлана», ТОВ «Запорізький Океанаріум», отже, є обґрунтованим висновок відповідача щодо безпідставного відображення позивачем в податковому обліку господарських операцій з вказаними особами, підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2017 № відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента Лаб» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 804/3505/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко