Справа № 826/2503/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2503/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Лічевецького І.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2016 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатом якої складено акт від 28.11.2016 №326-26-54-13-06-17-НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлені порушення позивачем: пп. 164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 597 152 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майно вий стан та доходи фізичних осіб за 2015 рік.; п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір за 2015 рік в сумі 119 786,40 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.12.2016:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 996 610 грн. (за основним платежем 1 597 152 грн., за штрафними (фінансовим) санкціями 399 458 грн.);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 149733 грн. (за основним платежем 119786,4 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 29 946,6 грн.).

З акту перевірки вбачається, що позивач на рахунок відкритий в ПАТ «Фідобанк» за період з 08.07.2015 по 16.10.2015 отримав від ТОВ «Арчі Капітал» кошти за прості іменні акції, що вільно обертаються в депозитній системі на загальну суму 7 985 760 грн. Однак, позивач декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік не подав та не задекларував дохід в сумі 7985760 грн.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим розділом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом державної податкової служби;

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Нормами пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Підпунктом 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України встановлено, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та вартістю останнього, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4, 170.2.6 цього пункту.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст.170 ПК України, при застосуванні платником податку норм пп. 170.2.9 п. 170.2 ст.170 ПК України податковий агент - професійний торговець цінними паперами, з метою визначення об'єкта оподаткування під час виплати платнику податку доходу за придбані у нього інвестиційні активи враховує документально підтверджені витрати такого платника на придбання цих активів.

Отже, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та вартістю останнього, що визначається із суми витрат на придбання такого активу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, між позивачем (покупець) та ТОВ «Лім Сервіс» в інтересах якого діє ТОВ «Арчі Капітал» укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 24.06.2015 №БВ6-1-2/250, відповідно до якого покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери: ТОВ «КУА «Холдинг Груп» ЗНВПІФ «Лайф Сайенс» номінальною вартістю одного ЦП 100 грн. у кількості 1995 штук, ПАТ «ЗНВКІФ «Контроль Фінанс» вартістю одного цінного папера 1000 грн. у кількості 1223 штук, ПАТ «ЗНФКІФ «Портфельні інвестиції» вартістю 1000 грн. за один цінний папір у кількості 1812 штук, ПАТ «ЗНВКІФ «Максимум Фінанс» номінальною вартістю 1000 грн. за один цінний папір у кількості 625 штук.

Відповідно до виписки про операції з цінними паперами за період 24.06.2015 ТОВ «Лім Сервіс» придбано цінні папери у вказаній вище кількості.

Позивачем надано суду копії квитанцій до прибуткового касового ордеру ТОВ «Лім Сервіс», відповідно до яких останнім прийнято від позивача кошти на загальну суму 8284676,2 грн.

Згідно з п. 1.35 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 р. №2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (платіжне доручення, розрахунковий чек тощо).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, квитанції до прибуткового касового ордеру є належним доказом сплати позивачем коштів на загальну суму 8 284 676,2 грн.

В подальшому, між позивачем (продавець) та ТОВ «Арчі Капітал» укладено наступні договори купівлі-продажу цінних паперів:

- від 16.09.2015 №БВ9-24/16, відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ «ЗНВКІФ «Контроль Фінанс» номінальною вартістю 1 000 грн. у кількості 1223 штуки по ціні 1 720 грн., загальна вартість цінних паперів становить 2103560 грн.

- від 11.08.2015 №БВ8-15/13 відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні, ПАТ «ЗНВКІФ «Максимум Фінанс» номінальною вартістю 1000 грн. за один цінний папір у кількості 625 штук по ціні 1720 грн., загальна вартість цінних паперів становить 1075000 грн.

- від 01.10.2015 №БВ10-4/4 відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ПАТ «ЗНФКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1000 за один цінний папір у кількості 1812 штук по ціні 1 720 грн., загальною вартістю 2088080 грн.

- від 08.07.2015 №БВ7-7/9, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ТОВ «КУА «Холдинг Груп» ЗНВПІФ «Лайф Сайенс» номінальною вартістю одного ЦП 100 грн. у кількості 1995 штук по ціні 1 000 грн. за штуку, загальною вартістю 1995000 грн.

- від 07.09.2015 №БВ9-14/17, відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ПАТ «ЗНФКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1000 грн. за один цінний папір у кількості 598 штук по ціні 1720 грн. за цінний папір , загальною вартістю 1028560 грн.

Факт сплати ТОВ «Арчі Капітал» коштів в загальній сумі 8290200 грн. за вказаними вище договорами підтверджено платіжними дорученнями, які долучено до матеріалів справи.

Отже, витрати на придбання цінних паперів становлять 8284676,20 грн., а дохід отриманий від реалізації таких цінних паперів становить 8290200 грн., а відтак позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами становить 5523,8 грн.

За наведених обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок податкового органу про заниження позивачем доходу за 2015 рік в сумі 7985760 грн., оскільки відповідачем не враховано суми витрат на придбання інвестиційного активу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення контролюючого органу від 15.12.2016 № прийняте відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині оскарження податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2016, колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 16 1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ передбачено, що платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ПКУ, та об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ.

Фізичні особи за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб є 2015 рік.

Разом з тим, враховуючи те, що відповідач, визначаючи суму військового збору виходив із розрахунку чистого оподатковуваного доходу позивача у розмірі 7985760, 00 грн., що спростовано матеріалами справи, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2016 № також підлягає скасуванню.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 04 грудня 2017 року та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві шляхом їх безспірного списання несплачений при поданні апеляційної скарги судовий збір в розмірі 12 000,00 грн. на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду - 1007, код ЄДРПОУ - 38004897, МФО банку - 820019, отримувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 02.04.2018 року.