Справа № 826/16696/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/204
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року 14:10 № 826/16696/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 100053-13

Суддя О.В.Головань

Секретар Б.О. Литвин

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - п/к (дов.від 07.03.17 р.)

Від відповідача: Івах Г.В. - п/к (дов.від 14.12.17 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.17 р. №100053-13.

В судовому засіданні 19.03.18 р. оголошено резолютивну частину рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.17 р. на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з п.п.266.7.2 п.266.7ст.266 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення №100053-13 про визначення позивачу податкового зобов'язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості за 2016 рік в сумі 526,22 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення було отримане позивачем 04.12.17 р.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - вважає вказане податкове повідомлення - рішення протиправними та просить скасувати його з наступних підстав.

Відповідно до змісту підпункту 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення про сплату суми /сум податку, обчисленого згідно з пунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 01 липня року, що настає базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Оскаржуване податкове повідомлення - рішення сформовано 30.06.17 р. та відправлено поштовим листом лише 29.11.17 р., тобто, з порушенням порушено вимог підпункту 266.7. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.

Також позивач зазначає, що в порушення п.9 розділу 2 Порядку надіслання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 1204 від 28.12.15 р., до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не додано розрахунків податкових зобов'язань із зазначенням необхідної для їх визначення інформації, зокрема, яких саме об'єктів вони стосуються, тобто не визначено об'єкт та ставки податку.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав.

Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 є власником: нежитлового приміщення, загальною площею 595,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3; квартири, загальною площею 164,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1; квартири, загальною площею 52,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і яка використана для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також ще двох рішень щодо сплати податку з нерухомого майна.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об'єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об'єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об'єктів житлової нерухомості; ґ) за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішенням Київської міської ради від 23.06.11 р. № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів" (в редакції рішення Київської міської ради від 28.01.15 р. №58/923) зі змінами та доповненнями затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в місті Києві. Зазначеним Положенням визначено, що ставка податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб за 1 кв. м. становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Згідно змісту позовної заяви та пояснень представника позивача ним не заперечується факт наявності у власності позивача трьох об'єктів нерухомого майна, що підтверджується також наданою відповідачем інформацією; також позивачем не заперечується надана відповідачем інформація щодо площі належних позивачу об'єктів, що безпосередньо впливає на визначення розміру податку.

Таким чином, контролюючим органом нараховано податок на нерухоме майно з передбачених законодавством підстав, і з огляду на зміст позовних вимог у суду відсутні підстави для іншого висновку.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення строків надіслання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме - воно датоване 30.06.17 р., проте скероване позивачу 29.11.17 р., а отримане ним 04.12.17 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, порушення строків скерування податкового повідомлення-рішення не є достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування і звільнення позивача від обов'язку сплати податку.

Згідно пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, тобто, незалежно від дати винесення рішення право на його оскарження та обов'язок зі сплати податку виникає лише після отримання рішення.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 07.12.17р. №2245-VIII п. 266.10 доповнено пп. 266.10.2 такого змісту:

"266.10.2. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання."

З огляду на наведене законодавством визначено наслідки порушення строків скерування податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, і до таких наслідків не відноситься визнання рішення протиправним та його скасування.

Щодо відсутності розрахунку податкових зобов'язань, то вказана обставина сама по собі також, на думку суду, не є такою, що в даному випадку спричиняє невідповідність рішення законодавству, оскільки позивач як власник нерухомого майна не може не знати про свою власність, а також про площі належних йому об'єктів нерухомого майна.

Згідно пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Тобто, законодавством чітко врегульована процедура узгодження невідповідностей щодо розміру податку з нерухомого майна у випадку розбіжностей між отриманою контролюючим органом інформацією та даними платника, і позивач вказаною процедурою не скористався.

Також позивачем під час розгляду справи не посилається на нарахування йому податку у більшому розмірі, ніж передбачає наявна у нього площа нерухомого майна з врахуванням передбачених пільг, тоді як посилається на сам факт відсутності розрахунку.

За таких обставин суд не вважає за необхідне здійснювати перерахунок податку під час розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку у суду відсутні підстави для висновку про те, що допущені відповідачем вищевказані порушення призвели до прийняття протиправного рішення на порушення вказаних принципів.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 02.04.18 р.