Справа № 815/166/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Смірнов П.О. (представник за ордером та угодою)

відповідач: Борак Р.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» (65065, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Варненська, будинок 12-Б; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , від 03.10.2017р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 березня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2017р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області у зв'язку з порушенням п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6, ст. 44, п. 135.1, п. 135.2, п.135.5.4, пп. 135.5 ст.135, п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), та застосовано штрафні (фінансові) санкції, (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у зв'язку з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток», код 110221000 на суму 2538881 грн., з яких 2194586 грн. за податковими зобов'язаннями та 344295 грн. за штрафними санкціями;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2017р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області у зв'язку з порушенням п.44.4, п.44.6, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.ст.201 ПК України, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, код платежу 14010100 на суму 67834 грн., в наслідок завищення від'ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2017р., яке прийнято ГУ ДФС в Одеській області у зв'язку з порушенням п.44.4, п.44.6, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.ст.201 ПК України та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у зв'язку з чим згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість», код 14010100 на суму один мільйон п'ятдесят шість тисяч три гривні, з яких за податковими зобов'язаннями на суму 1244802 грн. та за штрафними санкціями на суму 311201 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують здійснення господарських операцій з його контрагентами, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 15.01.2018 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання на 12.02.2018 р. о 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.02.2018 р. оголошено перерву у справі до 27.02.2018 р. 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 27.02.2018 р. підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 19.03.2018 р. суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши докази, видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.

Враховуючи необхідність з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, відповідно до ст.ст. 226, 227 КАС України суд постановив ухвалу про повернення до з'ясування обставин у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2018 р., яка занесена до протоколу засідання, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі, судове засідання відкладено на 27.03.2018 р. о 10 год. 30 хв.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т. 6, а.с.65-81), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №№ , , від 03.10.2017р., враховуючи, що за наслідками документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення ПП «Технотест» вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 2194586 грн., заниження податку на додану вартість у сумі 1244802 грн. та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього на суму 67834 грн. Відповідач, зокрема, посилаючись на податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУДФС у Київській області від 15.05.2015р. №275/10-13-22-05/39177238 зазначив про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Консультант-2014» (код ЄДРПОУ 3917738) за березень, квітень, травень, червень 2014 року. Також, на думку відповідача, позивачем документально не підтверджено факту придбання/отримання від контрагента ТОВ «БУДІНДОСЕРВІС» послуг з правової інформаційно-консультаційної допомоги з юридичних питань у червні 2014 року. Крім того, позивач вказав, що позивачем первинними документами, відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., не підтверджено здійснення господарських операцій з ТОВ «КЕМПТОРГ», ТОВ «ТОП СЕВЕН», ТОВ «ТЕХ-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ТРАНС-ІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «ФАСТ ВОРК», ТОВ «ІНСТА ТОРГ», ТОВ «ВАН ТАКС», ТОВ «САЛЕМ ТОРГ», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «САЙЛЕС ГРУП», ТОВ «ДРИМТАУН», ПП «УГРОСНАБ», ТОВ «ШТРІХМЕД», ТОВ «МАЙДАН ЦЕНТР ІНВЕСТ», ТОВ «ПАК ФА», ТОВ «СКАЙМІСТ», ТОВ НАРМАДА ГРУП», ТОВ «ОРБІТА ДТ», ТОВ «АНДІЗОР», ТОВ «ДОНАТЕК», ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «САНЛАЙТ-А», ТОВ «ТРЕНД ФАКС» та іншими, посилаючись на недостатність у них трудових та матеріальних ресурсів для виготовлення реалізованих товарів, надання послуг, неможливість проведення зустрічних звірок, відсутність складських приміщень, відсутність за податковою адресою тощо, що, на думку відповідача, свідчить про безтоварність господарських операцій позивача з контрагентами постачальниками.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (т.6, а.с. 91-94), в якій зазначено, зокрема, що здійснюючи оплату за придбані товари (лабораторне обладнання тощо) підприємство фактично витрачало на їх придбання певні кошти, а в подальшому використовувало ці товари у своїй господарській діяльності, тобто здійснювало витрати та отримувало доходи. Крім того позивач зазначив, що податкове законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет дотримання ним вимог податкового законодавства та його знаходження за юридичною адресою перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1 ст.77 ПК України, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 3275 від 03.08.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Технотест» ()» та наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 3850 від 29.08.2017р. «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки», направлень на перевірку проведено документальну планову виїзну перевірку приватного підприємства «Технотест» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.

За наслідками перевірки складено акт № 000464/1532-14-08/313704 від 12.09.2017р. (т.1, а.с. 22-153), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1)п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6, ст.44, п. 135.1, п. 135.2, п.135.5.4, пп. 135.5 ст.135, п. 138.2, 138.4, ст. 138, пп. 139.1.9, п.139.1 ст. 139 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ, п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України №433 від 28.03.2013р. (зі змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999р., п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000р., встановлено заниження податку на прибуток в сумі 2194586 грн.:

2014 рік - 947151 грн.;

2015 рік - 817408 грн.;

2016 рік - 430027 грн.

2)п.44.4, п.44.6, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.1 ст.201 ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 1244802 грн., в тому числі в розрізі періодів звітності:

серпень 2014 - 121941 грн.,

жовтень 2014 - 75559 грн.,

листопад 2014 - 84550 грн.,

грудень 2014 - 42675 грн.,

січень 2015 - 36302 грн.,

лютий 2015 - 11520 грн.,

березень 2015 - 11356 грн.,

квітень 2015 - 19289 грн.,

травень 2015 - 35660 грн.,

червень 2015 - 193660 грн.,

липень 2015 - 303654 грн.,

листопад 2015 - 68392 грн.,

травень 2016 - 145115 грн.,

червень 2016 - 59861 грн.,

жовтень 2016 - 35268 грн., в результаті порушень, викладених в 3.1.2.2 акту перевірки

та встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього на суму 67834 грн., в тому числі в розрізі періодів звітності: грудень 2016 - 67834 грн.;

3)п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ПП «Технотест» зареєстровано в ЄРПН податкові накладні з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 4664 грн.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 03.10.2017р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» (код платежу 11021000) на 2538881 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 2194586 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 344295 грн. (т.1, а.с. 19)

№ від 03.10.2017р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» (код платежу 14010100) на суму 1556003 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 1224802 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 311201 грн. (т.1, а.с. 17);

№ від 03.10.2017р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (код платежу 14010100) на суму 67834 грн., в наслідок завищення від'ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року (т.1, а.с. 18).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Судом встановлено, що перевірка проводилась у період з 15.08.2017р. по 29.08.2017р. Термін проведення перевірки продовжувався з 30.08.2017р. по 05.09.2017р. згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 3850 від 29.08.2017р.

Згідно акта перевірки, копію наказу Головного управління ДФС в Одеській області №3275 від 03.08.2017р. надіслано рекомендованим листом від 04.08.2017р. №948 засобами поштового зв'язку з повідомленням №314/15 від 03.08.2017р. вручено під розписку директору ПП «Технотест» ОСОБА_4. З направленнями на проведення перевірки 15.08.2017р. ознайомлено під підпис директора ПП «Технотест» ОСОБА_4.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №№, від 03.10.2017р. є порушення п.44.4, п.44.6, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.ст.201 ПК України.

Згідно акта перевірки за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. ПП «Технотест» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 10321270 грн. (т.1, а.с. 64).

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-16.3) за період 01.01.2014р. по 31.12.2016р. встановлено завищення показників у сумі 2575663 грн.

За приписами п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм закону, відсутність первинних документів, які підтверджують проведення господарських операцій (платіжні документи, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт тощо) безспірно позбавляє платника податку права на включення сплачених (нарахованих) сум за такими операціями до валових витрат та до податкового кредиту.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що право на податковий кредит виникає при наявності одночасно двох обов'язкових умов: за умови придбання товарів (послуг) чи основних фондів з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності та при наявності податкової накладної, оформленої відповідно до вимог Кодексу. При цьому право на податковий кредит залежить від того, чи відбувся факт придбання товару або оплати за нього.

Перевіряючи законність віднесення ПДВ за податковими накладними, отриманими від контрагентів позивача до складу податкового кредиту за період, що перевірявся, суд виходить з наступного.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» є: Код КВЕД 28.21 Виробництво духових шаф, печей і пічних пальників; Код КВЕД 28.93 Виробництво машин і устатковання для виготовлення харчових продуктів і напоїв, перероблення тютюну; Код КВЕД 28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Код КВЕД 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

Судом встановлено, що 26.08.2014р. між ПП «Аширбадон» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 10, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.1, а.с. 160-163).

01.10.2014р. між ПП «Аширбадон» (первісний кредитор) та ПП «Промстройресурс» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором № 10 від 26.08.2014р., укладеним між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.1, а.с. 164-165; т.3, а.с. 63-64).

На підтвердження факту виконання умов договору № 10 від 26.08.2014р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, листів, бухгалтерської довідки, видаткових накладних, податкових накладних, акта звірки взаєморозрахунків (т.1, а.с. 166-213).

26.09.2014р. між ТОВ «САЛЕМ ТОРГ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 18, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.1, а.с. 220-223).

На підтвердження факту виконання умов договору № 18 від 26.09.2014р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних, акта звірки взаєморозрахунків (т.1, а.с. 224-250; т.2, а.с. 1-12).

05.05.2014р. між ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 36, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 13-16).

На підтвердження факту виконання умов договору № 36 від 05.05.2014р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 17-102; т.3, а.с. 71-74).

01.06.2016р. між ТОВ «ТРЕНД ФАКС» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 240, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 105-108).

На підтвердження факту виконання умов договору №240 від 01.06.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 109-129).

15.11.2016р. між ТОВ «СЕТІКА» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 171, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 130 - 135).

На підтвердження факту виконання умов договору №171 від 15.11.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, листів, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 136-151).

15.10.2016р. між ТОВ «ОРБІТА ДТ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 9, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 152-155).

На підтвердження факту виконання умов договору №9 від 15.10.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, листів, видаткових накладних, податкових накладних, квитанцій (т.2, а.с. 156-170).

01.12.2016р. між ТОВ «САНЛАЙТ-А» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 134, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 171-177).

27.12.2016р. між ТОВ «САНЛАЙТ-А» (первісний кредитор) та ТОВ «СЕТІКА» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором № 134 від 01.12.2016р., укладеного між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.2, а.с.176-177)

На підтвердження факту виконання умов договору №134 від 01.12.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: платіжних доручень, листів, видаткових накладних, податкових накладних, квитанцій (т.2, а.с. 178-183).

31.08.2016р. між ТОВ «НАРМАДА ГРУП» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 7, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 184-187).

На підтвердження факту виконання умов договору №7 від 31.08.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 188-206 ).

11.01.2016р. між ТОВ «СКАЙМІСТ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 7, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.2, а.с. 207-210).

На підтвердження факту виконання умов договору №7 від 11.01.2016р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 211-229; т.3, а.с. 25-26).

На підтвердження факту господарських взаємовідносин між ПП «ТЕХНОТЕСТ» та ТОВ «БУД-ГУД» та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.2, а.с. 230-274; т.3, а.с. 12-13, 20).

01.03.2014р. між ТОВ «Тех-Трейдинг» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 131, відповідно до п.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар - лабораторне обладнання, кількість, ціна та інші характеристики якого визначаються у рахунках-фактурах чи заявках, а покупець приймає та оплачує його на умовах цього договору (т.3, а.с. 115-117).

20.03.2014р. між ТОВ «Тех-Трейдинг» (первісний кредитор) та ТОВ «ТОП СЕВЕН» (новий кредитор ) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п.1 якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором, укладеним між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.3, а.с. 123-124).

На підтвердження факту виконання умов договору №131 від 01.03.2014р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних, бухгалтерської довідки, листа (т.3, а.с. 118- 122, 125- 138).

01.02.2014р. між ТОВ «Транс-Інвестгруп» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 111, відповідно до п.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар - лабораторне обладнання, кількість, ціна та інші характеристики якого визначаються у рахунках-фактурах чи заявках, а покупець приймає та оплачує його на умовах цього договору (т.3, а.с. 139-141).

11.03.2014 р. між ТОВ «Транс-Інвестгруп» (первісний кредитор) та ТОВ «ТОП СЕВЕН» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор стає боржником за договором № 111 від 01.02.2014р., укладеним між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.3, а.с. 145- 146).

На підтвердження факту виконання умов договору №111 від 01.02.2014р. та правомірності формування податкового кредиту позивачем надано до суду засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних, бухгалтерської довідки, листа, бухгалтерської довідки, акта звірки взаєморозрахунків (т.3, а.с. 142-144, 147-164).

03.07.2014р. між ТОВ «БУДІНДОСЕРВІС» (виконавець) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (замовник) укладено договір про надання послуг № 5, відповідно до п.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язаний надати йому згідно з умовами договору правову, інформаційно-консультаційну допомогу з юридичних питань, пов'язаних з діяльністю підприємства, а замовник зі своєї сторони зобов'язаний прийняти та оплатити їх (т. 3, а.с. 165- 166).

На підтвердження факту виконання умов договору № 5 від 03.07.2014р. до суду надано засвідчені копії: платіжного доручення, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкової накладної № 129 від 29.08.2014р. (т.3, а.с. 167-169).

03.07.2014р. між ТОВ «БУДІНДОСЕРВІС» (виконавець) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (замовник) укладено договір про надання послуг № 5, відповідно до п.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язаний надати йому згідно з умовами договору правову, інформаційно-консультаційну допомогу з юридичних питань, пов'язаних з діяльністю підприємства, а замовник зі своєї сторони зобов'язаний прийняти та оплатити їх (т. 3, а.с. 165- 166).

На підтвердження факту виконання умов договору № 5 від 03.07.2014р. до суду надано засвідчені копії: платіжного доручення, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкової накладної № 129 від 29.08.2014р. (т.3, а.с. 167-169).

06.08.2014р. між ТОВ «БУДІНДОСЕРВІС» (виконавець) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (замовник) укладено договір поставки № 8, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с. 1-4).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: акта звірки взаєморозрахунків, картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних та ін. (т.4, а.с. 5-56).

02.07.2014р. між ТОВ «ФАСТ ВОРК» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 118, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.57-60).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.4, а.с. 61- 75).

01.08.2014р. між ТОВ «АРКОНА ЛІДЕР» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 10, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.76-79).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних, акта звірки взаєморозрахунків (т. 4, а.с. 80-93).

30.05.2014р. між ТОВ «ВАН-ТАКС» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки № 321, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.94-97).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т. 4, а.с. 98-117).

25.03.2014р. між ТОВ «КЕМПТОРГ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №52, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.118-121).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т.3, а.с. 90-91; т. 4, а.с. 122-174).

03.02.2014р. між ТОВ «ТОП СЕВЕН» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №84, відповідно до п.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар - лабораторне обладнання, кількість, ціна та інші характеристики якого визначаються у рахунках-фактурах чи заявках, а покупець приймає та оплачує його на умовах цього договору (т.4, а.с.175-177).

На підтвердження факту господарських взаємовідносин між ПП «ТЕХНОТЕСТ» та ТОВ «ТОП СЕВЕН» надано до суду засвідчені копії: платіжного доручення, видаткової накладної, картки рахунку 631 (т.3, а.с. 104-105; т.4, а.с. 178-185).

10.02.2014р. між ТОВ «ТОП СЕВЕН» (первісний кредитор) та ТОВ «АКСОН -ГРУПП» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором, укладеного між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.4, а.с. 186-187).

05.02.2014р. між ТОВ «ТОП СЕВЕН» (первісний кредитор) та ТОВ «ІНТЕРІЯ ЛТД» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором, укладеного між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.4, а.с. 188-189).

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору надано копії платіжних доручень, листів, податкових накладних, видаткових накладних (т.4, а.с. 191- 210).

На підтвердження факту господарських правовідносин позивача з ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» надано засвідчені копії: актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних (т.4, а.с. 215-218).

05.10.2014р. між ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №10, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.219-222).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т. 4, а.с. 223-235).

27.08.2015р. між ТОВ «АЗІНДОР» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №2, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.4, а.с.236-239).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т. 4, а.с. 240-251).

10.10.2015р. між ТОВ «ДОНАТЕК» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №34, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с.1-4).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії: картки рахунку 631, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних (т. 5, а.с. 5-12).

10.10.2015р. між ТОВ «ПАК ФА» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №3, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с.13-16).

На підтвердження факту господарських взаємовідносин між ПП «ТЕХНОТЕСТ» та ТОВ «ПАК ФА» надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.3, а.с. 59; т.5, а.с. 17--37).

26.03.2015р. між ТОВ «МАЙДАН ЦЕНТР ІНВЕСТ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №53, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с.38-41).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.3, а.с. 47-48, 52-54; т.5, а.с. 42-93).

28.05.2015р. між ТОВ «ШТРІХМЕД» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №76, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с.94-97).

05.06.2015р. між ТОВ «ШТРІХМЕД» (первісний кредитор) та ТОВ «МАЙДАН ЦЕНТР ІНВЕСТ» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає боржником за договором № 76 від 28.05.2015р., укладеного між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.5, а.с. 105-106).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.5, а.с. 98-104, 107-125).

14.08.2015р. між ТОВ «САЙЛЕС ГРУП» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №27, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с.126-129).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.3, а.с. 33-34; т.5, а.с. 130-140).

30.06.2015р. між ТОВ «ПП «УГРОСНАБ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №746, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с. 141-144).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.5, а.с. 145-158).

05.01.2015р. між ТОВ «МАГНАТ ПК» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №4, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с. 159-162).

20.01.2015р. між ТОВ «МАГНАТ ПК» (первісний кредитор) та ТОВ «КАРГО СПРУТ» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором, укладеним між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.5, а.с. 169-170).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.5, а.с. 163-168; 171- 197).

05.06.2015р. між ТОВ «ДРИМТАУН» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №301, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.5, а.с. 198-201).

19.06.2015р. між ТОВ «ДРИМТАУН» (первісний кредитор) та ТОВ «ШТРІХМЕД» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор стає кредитором боржника за договором, укладеним між первісним кредитором та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (т.5, а.с. 221-222).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.3, а.с. 43; т.5, а.с. 202-222; 223-250; т.6, а.с. 2-15).

23.10.2015р. між ТОВ «ГАММА ОЙЛ» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено договір поставки №18, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.6, а.с. 16-19).

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: видаткових накладних, картки рахунку 631, платіжних доручень, податкових накладних (т.6, а.с. 20-60).

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, іншим визначеним законодавством обов'язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Відтак, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами, за наслідками господарських взаємовідносин ПП «Технотест» сформовано податковий кредит.

Позивач не уповноважений будь-яким чином здійснювати перевірку походження товару у своїх контрагентів. Крім того, наявність у контрагентів складських приміщень, персоналу, податкової адреси не були предметом або обов'язковими умовами укладених з ПП «Технотест» договорів.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Відповідно до ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем виконано зобов'язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, а саме: прийнято товар та сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Актом перевірки позивача підтверджується надання останнім відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено.

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки щодо заниження позивачем податку на додану вартість у сумі 1244802 грн. та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього на суму 67834 грн., відповідачем не надано.

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, надані ПП «Технотест» документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товарів. Видані контрагентами позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Так, включена позивачем до складу податкового кредиту оспорювана сума податкового кредиту на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Відповідачем не спростовано, що на момент складення податкових накладних за періоди, що перевірялись, вищевказані контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ та відповідно мали право на складання податкових накладних.

Окрім того, суд враховує, що позивачем надано документи, що підтверджують пов'язаність здійснених витрат з господарською діяльністю, подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача (т.3, а.с. 14-19, 22-24, 35-42, 44-46, 49-51, 55-58, 60-62, 65-70, 75-89, 92-103, 106-114).

З урахуванням вищевказаних норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач, складаючи акт за результатами проведеної перевірки, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про безтоварність укладених позивачем із контрагентами правочинів, завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, заниження податку на додану вартість.

Жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба. Таким чином, сама по собі несплата податку продавцем (у томі числі і ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судами як джерело права.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області №№, від 03.10.2017р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Судом встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2017р. є виявлені під час проведення перевірки порушення п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6, ст.44, п. 135.1, п. 135.2, п.135.5.4, пп. 135.5 ст.135, п. 138.2, 138.4, ст. 138, пп. 139.1.9., п.139.1 ст. 139 ПК України.

Згідно акта перевірки за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. ПП «Технотест» задекларовано доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 4932860 грн., в тому числі за 2014 рік - 4932860 грн.

Проведеною перевіркою показника за 2014 р. в сумі 226740грн. встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03 податкових декларацій «інші доходи» в сумі 4932860 грн., в т.ч. за 2014р. - 4932860 грн.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

За приписами п.44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до п. 135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 135.2 ст. 135 ПК України).

Інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.4 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України).

Як вбачається зі змісту перевірки, контролюючим органом було встановлено, що у періоді з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. ПП «Технотест» здійснювалось придбання/отримання консультаційних послуг у контрагента-постачальника ТОВ «Консультант-2014» (код ЄДРПОУ 3917738) «Консультаційні послуги з комерційної діяльності» у червні 2014р. на суму 102000 грн., в т.ч. ПДВ 1700 грн. (акт приймання-здачі робіт (послуг). Дані операцій відображено ПП «Технотест» в бухгалтерському обліку наступним чином : Дт 92 Кт 631 на 85000 грн.

Відповідач, посилаючись на податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУДФС у Київській області від 15.05.2015р. №275/10-13-22-05/39177238 про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Консультант-2014» (код ЄДРПОУ 3917738) за березень, квітень, травень, червень 2014 року зазначив про заниження інших доходів у зв'язку з не підтвердженими належним чином первинними документами щодо отримання послуг (робіт), включених до рядка 03 податкових декларацій «інші доходи» Декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

На підтвердження господарських відносин з ТОВ «Консультант-2014» позивачем надано до суду копію договору від 12.05.2014р., укладеного між ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» (постачальник) та ПП «ТЕХНОТЕСТ» (покупець) укладено, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар - лабораторне обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (товар) (т.3, а.с. 180-183).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору надано засвідчені копії платіжних доручень, акта надання послуг, податкових накладних та ін. (т.3, а.с. 184-238).

Крім того, надано до суду копію договору про надання консультування з питань комерційної діяльності та управління № 23 від 16.05.2014р., укладеного між ПП «ТЕХНОТЕСТ» (замовник) та ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» (виконавець), відповідно до п.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати йому у відповідності до умов даного договору консультацію (письмову консультацію) з питань комерційної діяльності та управління у вигляді модулю (семінару, корпоративного семінару-тренінгу, індивідуального консультування) (т.3, а.с. 170-173).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивач надав засвідчені копії платіжних доручень, акта надання послуг, податкових накладних (т.3, а.с. 174-179).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку про заниження позивачем «інших доходів», включених до рядка 03.ІД податкових декларацій Декларації з податку на прибуток за 2014 рік за наслідками взаємовідносин ПП «ТЕХНОТЕСТ» з ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» в сумі 85000,00 грн. в зв'язку з не підтвердженням належним чином первинними документами та посилаючись на наявність кримінального провадження щодо (податкова інформація ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУДФС у Київській області від 15.05.2015р. №275/10-13-22-05/39177238).

Суд погоджується з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

В обґрунтування висновку щодо непідтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з вищевказаним контрагентом, відповідач посилається зокрема на те, що згідно податкової інформації ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУДФС у Київській області від 15.05.2015р. №275/10-13-22-05/39177238, співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУДФС у Київській області в рамках кримінального провадження № 0000282 за ознаками кримінального порушення за ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України отримано від СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ДФС у м. Києві протокол допиту свідка від 19.03.2015р. гр. ОСОБА_5, що є одноосібним засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» (), яка пояснила, що на прохання малознайомого, за грошову винагороду зареєструвала на своє ім'я ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» () без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, договорів не укладала, бухгалтерську звітність ніколи не підписувала та до органів влади не подавала (т.1, а.с. 29).

Судом встановлено наявність вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2016р. у справі № 369/5124/16-к (провадження № 1-кп/369/307/16) щодо ОСОБА_5, яку визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п'ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 8 500 (вісім тисяч п'ятисот) гривень (т. 6, а.с. 112-116).

При вирішенні вказаної справи судом було встановлено, що ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчинення злочину визнала повністю і суду пояснила, що весною 2014 року до неї звернулася раніше їй не знайомий громадянин на ім'я Олександр та запропонував їй зареєструвати на її ім.»я підприємство ТОВ «Консультант 2014» за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень. Для цього їй необхідно було мати при собі паспорт громадянина України та ідентифікаційний код. Вона зареєструвала на своє ім'я підприємство ТОВ «Консультант 2014» без мети здійснення господарської діяльності, а з метою отримання грошової винагороди. Наміру та умислу вести фінансово-господарську або яку-небудь господарську діяльність у неї не було, ніяких документів фінансово-господарської діяльності, а саме: договорів, накладних, податкових накладних, актів прийому передачі, видаткових накладних не підписувала, декларації ТОВ «Консультант 2014» до ДПІ не готувала, не складала та не підписувала.

Суд звертає увагу, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5 є засновником та керівником ТОВ «Консультант 2014» () з 11.04.2014р.

При цьому наявні в матеріалах справи договори про надання послуг, укладені ПП «ТЕХНОТЕСТ» з ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014», податкові накладні (т.3, а.с. 170-173, 179-183, 220-224, 226-227, 229-230, 232, 234, 236, 238) підписані саме ОСОБА_5.

Таким чином, у справі, що розглядається, судом встановлено, що ПП «ТЕХНОТЕСТ» мало фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентом що має ознаки фіктивності - ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» ().

Зазначена обставина не може залишатися неврахованою судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

У зв'язку з наведеним суд погоджується з висновками відповідача про те, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 р. у справі № 21-2239а16.

Таким чином, суд вважає безпідставним формування позивачем показників податкової звітності у сумі 85000,00 грн. за насліками господарських правлвідносин ПП «ТЕХНОТЕСТ» з ТОВ «КОНСУЛЬТАНТ-2014» щодо надання послуг з консультування з питань комерційної діяльності та управлінні згідно договору № 23 від 16.05.2014р., на виконання якого складений акт надання послуг № 196 від 26.06.2014р. (т.3, а.с. 178).

З огляду на зазначене, враховуючи, що згідно п.151.1 ст.151 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) основна ставка податку на прибуток становила 18 відсотків, ПП «ТЕХНОТЕСТ» занижено податок на прибуток - за основними зобов'язаннями в сумі 15000,00 грн. (18 відсотків від суми 85000,00 грн.).

Крім того, згідно п.123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням зазначених норм, 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання - 15000,00 грн. становитиме 3750,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області є правомірним в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 18750 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 15000,00 грн. та за штрафними санкціями 3750,00 грн., а в іншій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

В іншій частині висновки, зроблені за результатами перевірки щодо порушення позивачем п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6, ст. 44, п. 135.1, п. 135.2, п.135.5.4, пп. 135.5 ст.135, п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України за наслідками господарських відносин з ТОВ «БУДІНДОСЕРВІС», ПП «Кемпторг», ТОП «СЕВЕН», ТОВ «Транс-Інвестгруп», ТОВ «ФАСТ ВОРК», ТОВ «ІНСТА ТОРГ», ТОВ «ВАН ТАКС», ТОВ «САЛЕМ ТОРГ», ПП «АШИРБАДОН» та ін. відповідач не довів, належними та допустимими доказами не підтвердив. Водночас, позивачем доведено факт здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами, підтверджено первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи та яким надано оцінку судом.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 03.10.2017р. підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 2520131,00 грн. (два мільйони п'ятсот двадцять тисяч сто тридцять одна гривня 00 коп.), з яких за податковими зобов'язаннями 2179586,00 грн., за штрафними санкціями 340545,00 грн.

Також згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги майнового характеру у розмірі 62440,77 грн. (платіжне доручення № 3857 від 22.12.2017р.) (т.1, а.с. 4).

Враховуючи, що при прийнятті рішення суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 18750 грн. та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 60678,77 грн. (62440,77 грн. - 1762,00 .)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» (65065, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Варненська, будинок 12-Б; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , від 03.10.2017р.,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 03.10.2017р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 2520131,00 грн. (два мільйони сто вісімдесят три тисячі триста тридцять шість 00 грн.), з яких за податковими зобов'язаннями 2179586,00 грн., за штрафними санкціями 3750,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 03.10.2017р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 03.10.2017р.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «ТЕХНОТЕСТ» (65065, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Варненська, будинок 12-Б; ) судовий збір у розмірі 60678,77 грн. (шістдесят тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 77 коп.).

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.04.2018р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.