Справа № 487/828/18
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/828/18
Провадження № 2-а/487/123/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Букрєєва Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області, рядового поліції Рибалка Андрія Ігоровича про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області рядового поліції Рибалка Андрія Ігоровича про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР за № 509343 від 31.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, мотивуючи наступним. 31.01.2018 інспектором УПП 1 роти 1 батальйону Рибалка А.І. була винесена постанова серії БР за № 509343 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. З даним порушенням він не згоден, посилаючись на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим, недоведеним, а зазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки при винесенні постанови не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Правил дорожнього руху він не порушував. Вважає, що в його діях не має складу правопорушення, тому просить скасувати дану постанову, яку винесену неправомірно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Також зазначив, що під час патрулювання 31.01.2018 року інспектором Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Рибалко А.І., разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля НОМЕР_1 рухаючись в м. Миколаєві по пр. Центральний, 10 в лівій смузі для руху, в порушення п.11.2. ПДР, керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме передня ліва шина мала місцеве пошкодження, проріз і гуля, чим порушив п.31.4.5. Б ПДР України. Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п.1 ч.2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину перевірки документів та попросив пред'явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 11.2 та 31.4.5 Б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121 КупАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КупАп позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її копію.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2018 року інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Миколаєва рядовим поліції Рибалка А.І. було винесено постанову серії БР №509343 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 31.01.2018 року о 22.40 годин в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hummer H2. рухався в лівому ряду по пр. Центральному близько будинку №10 керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме передня ліва шина мала місцеве пошкодження, проріз і гуля, чим порушив п.31.4.5. Б ПДР України

Частина 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і у сфері дорожнього руху, до яких відноситься ч. 1 ст 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Ч. 4 ст. 258 КУпАП зазначає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Крім того, згідно з частиною п'ятою цієї статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 (далі - Рішення). Рішення було прийнято до змін внесених 14.07.2015 р, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст.ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП.

Описане в Рішенні питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місця вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так ст. 258 було доповнено другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за частинами 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Ч. 4 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

П. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП. то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, співробітником патрульної поліції м. Миколаєва правомірно було винесено постанову про адміністративне правопорушення.

У своєму позові гр. ОСОБА_1 зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував, доказів його провини не надано, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Однак твердження позивача спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабмін віл 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 31.4.5 ПДР б) України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

Проте, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом за наявності технічних несправностей, а саме передня ліва шина мала місцеве пошкодження, проріз і гуля.

Щодо повного всебічного з'ясування обставин, що мали значення для вирішення справи. Згідно з ст. 33 КУпАП. при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому суд вважає, що стягнення було накладено правомірно.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 січня 2018 року, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які б спростували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, за вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області, рядового поліції Рибалка Андрія Ігоровича про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О. Гаврасієнко