Справа № 695/452/17
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(спрощене провадження)
Справа № 695/452/17

номер провадження 2-а/695/4/18

22 березня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді Степченка М.Ю.
при секретарі Розпутній І.Г.
розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про стягнення грошової заборгованості по грошовому забезпеченню (заробітній платі) військовослужбовця, -
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Скляра С.М., за дорученням, адвокат Плипиненко Р.Б. звернувся в суд з позовною заявою до військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України та фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України Міністерства оборони України про стягнення грошової заборгованості по грошовому забезпеченню (заробітній платі) військовослужбовця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації з 14.09.2015 року по 13.10.2016 року він виконував бойові завдання в зоні проведення анти терористичної операції на Сході України та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2016 року його було виключено зі списків даної військової частини.

У зв`язку з проходженням служби позивач вважає, що:

він не отримував належного грошового забезпечення, зокрема виплат у зв`язку із переведенням його із в/ч НОМЕР_2 до в/ч НОМЕР_3 та переїздом на нове місце військової служби у м. Бахмут, чим відповідачі порушили ч. 3 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII(далі Закон № 2011-XII);

під час звільнення йому не видали речового майна і грошової компенсації йому видано не було, чим відповідачі порушили ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон № 2232-XII);

не було виплачено одноразової грошової допомоги при його демобілізації, чим відповідачі порушили абз. 7 п. 2 ст. 15 Закону №2011-XII.
У зв`язку з наведеним просив стягнути із військової частини № НОМЕР_1 заборгованість за грошовим забезпеченням в сумі 10993,23 грн.

Від відповідача військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_4 ) надійшли заперечення, згідно яких ним позовні вимоги визнані не були, оскільки позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації з 14.09.205 року по 13.10.2016 року у військовому званні «солдат», а виплати передбачені ст. 9, 26 Закону №2011-XII передбачені лише для військовослужбовців строкової служби, а не для тих осіб, які проходили службу за призовом під час мобілізації. Невиплата залишку грошового забезпечення ОСОБА_1 жодними доказами не доводиться, а лише стверджується позивачем в позовній заяві.
Ухвалою суду від 18 січня 2018 року було визначено спрощений порядок розгляду даної справи без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації з 14.09.2015 року по 13.10.2016 року.

Згідно посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , виданого 11.05.2016 року, ОСОБА_1 являється учасником бойових дій.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 13.10.2016 року № 306, ОСОБА_1 був з 13.10.2016 виключений зі списків особового складу частини.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 9-1 Закону № 2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: 1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, звільнені зі строкової військової служби в запас або у відставку, забезпечуються відповідним обмундируванням за переліком, установленим Міністерством оборони України, проїзними документами до місця проживання, харчуванням на час перебування в дорозі, грошовою допомогою в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці строкової військової служби за їх бажанням можуть бути звільнені в запас у власному цивільному одязі.
Таким чином, вказаними нормами передбачено, що:

виплата підйомної допомоги передбачена для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу,

забезпечення обмундируванням та грошовою допомогою, передбачено для військовослужбовців, звільнених зі строкової військової служби в запас або у відставку.
Оскільки позивач не проходив строкову військову службу, військову службу за контрактом, а також не перебував на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, права на їх виплату він не набув, тому відповідачами правомірно не здійснювалася виплата вказаних допомог.

Відповідно до абз. 7 п. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день демобілізації таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно листа фінансово-економічного управління командування сухопутних військ ЗСУ від 01.11.2016 року №116/14/2/4717, грошове забезпечення, яке було нараховане на картковий рахунок ОСОБА_1 становить 24897,25 грн. і складається з:

винагороди за участь в АТО за вересень 2016 року в сумі 4200,00грн.

грошового забезпечення за вересень 2016 року в сумі 7266,00 грн.

винагороди за участь в АТО за жовтень 2016 року в сумі 1734,87 грн.

грошового забезпечення за жовтень 2016 року в сумі 2945,61 грн.

грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік в сумі 4429,19 грн.

компенсації за невикористану відпустку з 2016 рік в сумі 1863,17 грн.

грошової допомоги у разі звільнення в сумі 2458,41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано будь-яких доказів неотримання нарахованих сум на картковий рахунок.

А відповідач в свою чергу, на думку суду, здійснив нарахування всіх грошових виплат, належних позивачу, згідно законодавства. Тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 244-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про стягнення грошової заборгованості по грошовому забезпеченню (заробітній платі) військовослужбовця відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 27 березня 2018 року.