Справа № 345/4279/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/855/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Запотічного І.І., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Сухарника І.І. в м. Калуші, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд адміністративними позовами до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку і виплати йому пенсії 55 відсотків грошового забезпечення та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію 55 відсотків грошового забезпечення відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту «а», ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 2, ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01.01.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.09.2011 йому була призначена пенсія за вислугу років у спеціальному званні майора міліції за посадою інспектора з розшуку Калуського відділення ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З червня 2017 позивач отримує пенсію як поліцейський відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію». 17.10.2017 ліквідаційна комісія УМВС в Івано-Франківській області надіслала на його та відповідача адреси належним чином завірену «довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1» від 13.10.2017 за посадою інспектора поліції ВП зі спеціальним званням майор поліції, з повною реальною інформацією із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення. 13.06.2016 позивачу встановлено захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та 12.10.2016 призначено 3 групу інвалідності і дані документи ним були надані до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та ГУ НПУ в Івано-Франківській області. 10.08.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку основного розміру пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення, однак, листом від 21.08.2017 № 635/Г-15 йому було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, оскільки він звільнений з ОВС, а не з поліції. 26.10.2017 позивач повторно звернувся до відповідача із аналогічною заявою про здійснення перерахунку основного розміру пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення, однак листом від 02.11.2017 № 960/Г-15 йому повторно було відмовлено у здійсненні такого перерахунку пенсії з тих самих підстав.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2017 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку і виплати позивачу 55% грошового забезпечення та зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію 55% грошового забезпечення відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту «а», ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 2, ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01.01.2016.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке просить скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки позивач звільнений зі служби у запас за власним бажанням, пенсія за вислугу років правомірно призначена в розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Івано-Франківській в Закарпатській області зазначає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на за засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 15.09.2011 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років у спеціальному званні майора міліції за посадою інспектора з розшуку Калуського відділення ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 13.06.2016 позивачу постановою ВЛК встановлено захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 12.10.2016 позивачу встановлено 3 групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС.

Позивач двічі 10.08.2017 та 26.10.2017 звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку основного розміру пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення, надавши при цьому 10.08.2017 копію постанови від 13.06.2016 № 185 ВЛК ДУ «ТМО МВС по Івано-Франківській області» про встановлення захворювання, копію виписки з МСЕК від 12.10.2016 №1318 та при зверненні 26.10.2017 оригінал виписки з акта огляду МСЕК від 25.10.2017 серії ВА №0790515.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 21.08.2017 № 635/Г-15 та листом від 02.11.2017 № 960/Г-15 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, оскільки він звільнений з ОВС, а не з поліції.

Позивач, вважаючи вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області безпідставно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі ч. 1 п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», так як на ОСОБА_1 поширюються норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави (частина 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію").

Отже, ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Згідно з п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001, (надалі - Порядок №85) військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

У відповідності до п.1.1 Порядку №85, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я (п. 1.117 Порядку № 85).

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 цього Порядку передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносить такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Не придатний на посаду" (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я"; "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку".

Даний перелік постанов є вичерпним, а отже винесення будь-якої іншої постанови законодавством не передбачено.

У свідоцтві про хворобу № 185 від 13.06.2016, виданого військо-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» (форма свідоцтва затверджена Наказом МВС України №85 від 06.02.2001 року) зазначено, що ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби.

З протоколу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області вбачається, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, яка складає 20,8 років у розмірі 50% грошового забезпечення.

У свідоцтві про хворобу № 185 від 13.06.2016 вказаний наказ МВС України від 2001 року № 85, згідно якого винесено постанову про причинний зв'язок та обмежену придатність до служби, який є чинним на даний час. Нового наказу чи змін до діючого наказу немає.

Вказане Свідоцтво відповідає вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 року.

Таким чином, з огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір пенсії позивача повинен складати 55%.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби, що в свою чергу ототожнюється з обмеженою придатністю до служби в поліції з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Щодо доводів відповідача про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду з адміністративним позовом, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правилами ч. 3 ст. 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Матеріалами справи в встановлено, що ОСОБА_1 пенсія призначена згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач, не погоджуючись з розміром встановленої йому відповідачем пенсії, 14 грудня 2017 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 КАС України в редакції на час звернення до суду адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, до вказаних правовідносин підлягають застосуванню строки, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії 10 серпня 2017 року, додавши копію постанови військо-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» № 185 від 13.06.2016, згідно якої встановлено захворювання ОСОБА_1, яке пов'язане з проходженням служби в ОВС, та визнано позивача обмежено придатним до військової служби, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність задоволення судом першої інстанції позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 55 відсотків грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 09 серпня 2016 року, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною першою ст. 317 КАС України визначено підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 09 серпня 2016 року, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям у ній нового рішення.

Керуючись статтями 229, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2017 року у справі № 345/4279/17 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 55 відсотків грошового забезпечення відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту «а», ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 2, ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01 січня 2016 року по 09 серпня 2016 року скасувати та прийняти постанову, якою в цій частині позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 02.04.2018.