Справа № 163/2118/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/216/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Іщук Л.П., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти батальйону №2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиського Миколи Миколайовича на постанову Любомльського районного суду Волинської області, ухвалену суддею Гайдук А.Л. 28 листопада 2017 року у місті Любомль о 11 год. 46 хв. у справі № 163/2113/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти батальйону № 2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиського Миколи Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до інспектора роти батальйону № 2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиського Миколи Миколайовича та просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР № 771559 від 08.08.2017 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що відповідач не навів жодного доказу, який би підтверджував його винуватість в порушенні Правил дорожнього руху. Вказує, що винних дій не вчиняв, оскільки транспортний засіб відповідача стояв на узбіччі дороги, а тому впевнившись, що поліцейський не здійснює жесту з вимогою зупинки, позивач продовжив рух. Через деякий час ОСОБА_2, побачивши, що позаду рухається транспортний засіб з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, знизив швидкість до 40 км/год., прийняв вправо і зупинився.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР №771559 від 08.08.2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, інспектором роти батальйону №2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиським Миколою Миколайовичем подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати постанову Любомльського районного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року в справі №163/2118/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне встановлення фактичних обставин справи. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було витребувано та досліджено даних відеофіксації з нагрудної камери патрульного, що свідчить про неповноту з'ясування обставин справи. Крім того, суд не звернув увагу на те, що позивач у своїх поясненнях не заперечує обгін транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками.

Заперечуючи апеляційну скаргу, позивач виходить з мотивів, що є аналогічними тим, які наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 08.08.2017 року інспектор роти батальйону №2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиський Микола Миколайович виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 771559, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п.3.4 ПДР у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21013", номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-19 "Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече", здійснив обгін транспортного засобу, у якого були увімкнені проблискові маячки червоного і синього кольорів, чим порушив п. 3.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 3.4 ПДР України передбачено, що забороняється здійснювати обгін і випередження транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору та зеленого або синього і зеленого кольору і супроводжуваних ними транспортних засобів (колони), а також рухатися по суміжних смугах із швидкістю колони або займати місце в колоні.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 2 статті 69 КАС України (в редакції Кодексу до внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року) докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 72 КАС України (в редакції Кодексу до внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, знаючи про розгляд адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР № 771559 від 08.08.2017 року, відповідач до суду першої інстанції не надав жодних доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 187 КАС України (в редакції Кодексу до внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року), якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

При поданні апеляційної скарги, відповідачем долучено СД-диск з матеріалами відеофіксації з нагрудної камери патрульного, однак відповідач не обґрунтував належним чином, чому ці докази не були надані при розгляді справи судом першої інстанції.

Натомість переглянувши надані матеріали відеофіксації, суд апеляційної інстанції зауважує, що вони жодними чином не свідчать про вчинення правопорушення позивачем, так як не містять даних про обгін транспортного засобу, про увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів і визнання вини позивачем на що в апеляційній скарзі вказував відповідач.

Відповідно до частини 1, 2 статті 72 КАС України (в редакції Кодексу після внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, надані суду апеляційної інстанції матеріали відеофіксації не є належним доказом у справі.

Крім того, суд першої інстанції розглядаючи справу вірно вказав, що оскільки адміністративні суди згідно ст.162 КАС України не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, то таку позовну вимогу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Судові витрати понесені сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції новому розподілу не підлягають.

Також не підлягають відшкодуванню судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти батальйону №2 управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Градиського Миколи Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року у справі №163/2118/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Л.П. Іщук

Я.С. Попко

Повний текст виготовлено 04.04.2018 року