Справа № 303/1459/18
Суддя: Пак М. М.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/1459/18
ряд. стат. звіту -18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2018 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Пак М.М.розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м.Мукачево адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в містах Ужгород та Мукачево в особі рядового поліції - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в містах Ужгород та Мукачево в особі рядового поліції - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов мотивує тим, 24 січня 2018 року рядовим поліції ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №458606. Згідно даної постанови позивача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Також з даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 близько 23 год. 45 хв. - 23 січня 2018 року в м.Мукачево по вул. К.Карого, керував транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений в темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.9 В та 2.1 ПДР України. Але, позивач вважає, що дані факти не відповідають дійсності, оскільки правил дорожнього руху він в ту ніч не порушував. Крім того, в ту ніч працівниками патрульної поліції на нього також було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак, постановою Мукачівського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Цією ж постановою встановлено, що в ту ніч позивач не керував транспортним засобом і ніяким чином не міг порушити п.2.9 В (неосвітлений номерний знак у темну пору доби) та п.2.1 (наявність посвідчення водія) ПДР України. Тому, позивач вважає дії поліцейського взводу №1, роти №4 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві сержанта поліції ОСОБА_2 протиправними, а постанову серії БР №458606, складену 24 січня 2018 року за ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП такою, що підлягає скасуванню. Також просить провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Позивач - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач - рядовий поліції управління патрульної поліції в містах Ужгород та Мукачево ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, відзив на адміністративний позов не подавала, а тому суд знаходить за можливе розглянути справу за правила спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії БР №458606 від 24 січня 2018 року, складеної поліцейським взводу №1 роти №4 УПП в Закарпатській області рядовим поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126, ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Так, із вказаної Постанови вбачається, що ОСОБА_3 23 січня 2018 року о 23 годині 45 хвилин в місті Мукачево по вул.К.Карого, керував транспортним засобом з номерним знаком, який був неосвітлений у темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.9 В та 2.1 ПДР України.

-2-

Згідно Постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2018 року, по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо події, яка також мала місце 23 січня 2018 року, провадження у справі було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, вказаною Постановою також встановлено, що не зафіксовано факт керування транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д/н знак НОМЕР_1, громадянином ОСОБА_3

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Диспозицією частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозицією частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

-3-

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобовязаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Таким чином, відповідачем жодного належного та допустимого доказу, що передбачено статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України і який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративних правопорушеннь - суду не представлено.

Так, відповідно до частин 1 та 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд

до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення позивачем вимог пунктів 2.9. (В) та 2.1. ПДР України, а відповідач не надав доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч. 6 ст.121 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 25, 46, 77, 241-246, 250, 251, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.256, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

-4-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову Серії БР №458606 від 24 січня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 та частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак