Справа № 161/3659/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3659/18
Провадження № 2-а/161/237/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Фарамця Володимира Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Фарамця Володимира Миколайовича (далі - інспектор поліції), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 27 лютого 2018 року відповідачем було складено щодо неї постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 461494 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі - постанова) та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить нормам КУпАП, та порушує її права. Вказує, що відповідачем, при розгляді справи не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки проступку, а постанова не відображає дійсних обставин справи.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Ухвалою суду від 15 березня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В минулому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що доказів порушення нею Правил дорожнього руху інспектором поліції їй пред'явлено не було, пояснення надані нею під час розгляду справи та перед складанням постанови, що зафіксовані інспектором поліції не є доказом по справі. Просила суд позов задовольнити. В дане судове засідання 03.04.2018 року позивач не з?явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує.

Представник відповідача, третьої особи ОСОБА_3 в минулому судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснила, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, зазначила, що позивач не заперечувала та визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення на місці, надаючи відповідні пояснення, що підтверджується відеозаписом з місця розгляду справи. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В дане судове засідання 03.04.2018 року представник відповідача не з?явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, зазначила, що проти задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 461494 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 3).

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1, 27 лютого 2018 року о 12 год. 30 хв. під час руху по пр. Перемоги, 3 в місті Луцьку при проїзді перехресть не увімкнула лівий покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушиа п.п. 9.2 «б» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пунктом 9.2 «б» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського (а.с. 19) вбачається, що позивач не заперечила факт порушення нею вимог п. 9.2 «б» ПДР України, вказавши, що при заїзді на перехрестя світловий покажчик повороту не вмикала, вмикала лише при виїзді з перехрестя, що була не права, в подальшому врахує свої порушення. Також вбачається, що передбачені ст..268 КУпАП права інспектором поліції були роз'яснені ОСОБА_1 в повній мірі та вже після розгляду справи по суті вона змінила думку, та вирішила надати письмові пояснення про невизнання власної вини щодо скоєного правопорушення.

Суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Доводи позивача про те, що наданий відеозапис не містить зафіксованого правопорушення, а її пояснення не є доказом у справі, суд вважає безпідставними, оскільки, відеозапис чітко встановлює, що після зупинки транспортного засобу позивача, вона зазначила, що не вважала за необхідне і не вмикала світловий покажчик повороту.

Крім того, за змістом ст..251 КУпАП, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, являється доказом у справі про адміністративне правопорушення. А тому, на думку суду, відповідач, підставно взяв до уваги усні пояснення позивача щодо визнання своєї вини під час вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Письмові пояснення, на які посилається позивач в підтвердження свого позову (а.с.14), були написані та приєднані нею вже після оголошення відповідачем постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, що також підтвердила ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, а тому доводи останньої про свою невинуватість суд вважає безпідставними.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач не має права розглядати справу про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу, а може розглядатися лише за місцем вчинення правопорушення у відповідному Управлінні патрульної поліції, суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Конституційний Суд України у своєму рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року, зазначив, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача, могла бути розглянута у будь-якому місці в межах Волинської області за місцем зупинки транспортного засобу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Фарамця Володимира Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову серії АР № 461494 від 27 лютого 2018 року поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Фарамця Володимира Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення в повному обсязі складено 03 квітня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.