Справа № 2а-1882/09/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2009-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 65-в
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2009 р. Справа № 2а- 1882/09/0870
19 год. 30 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуша С.М.

при секретарі Святенко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом:Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст»
до:Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі
про: визнання частково нечинними податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

Торгівельно-промислова транснаціональна корпорація «Кераміст»звернулась з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжя визнання нечинними податкового повідомлення-рішення від 31.12.2008р. №/0 та податкового повідомлення-рішення від 04.03.2009р. №/1 в частині донарахування податку на прибуток в сумі 61106 грн. 75 коп. та в частині застосування штрафних санкцій в сумі 30553 грн. 37 коп., посилаючись на те, що позивач правомірно відніс суму кредиторської заборгованості, за якою збіг термін позовної давності, до складу валових доходів, як того вимагає пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», але не зменшував в перевіряємому періоді валові витрати на суму кредиторської заборгованість через відсутність правових підстав для такого коригування, окрім того правомірно відніс сплачений ПДВ при придбанні легкових автомобілів до складу валових витрат в першому кварталі 2007 р. згідно до пп.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що якщо сума кредиторської заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то вона на підстав пп.4.1.6 п.4.6 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» включається до складу валових доходів, але при цьому позивач повинен був одночасно зменшити валові витрати на суму оприбуткованих товарів, отриманих робіт (послуг), оскільки фактично не поніс витрат, наведеному у п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Окрім того, щодо неоднозначного трактування прав та обовязків платників податків щодо відображення ПДВ, сплачених при придбанні легкових автомобілів, представник відповідача зазначив, що у звязку з тим, що віднесення до валових витрат регулюється Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» сума податку на додану вартість, сплачена платником податку при придбанні легкового автомобіля, вартість якого включено до складу основних фондів підприємства, не включаються до складу податкового кредиту, до складу валових витрат і не збільшує балансову вартість другої групи основних засобів, а погашається платником податків за рахунок інших джерел, зазначаючи що встановлені Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» принципи вирішення конфлікту інтересів можуть бути застосовані на стадії апеляційної процедури узгодження сум податкових зобовязань та оскарження рішень контролюючих органів, які здійснюються в порядку ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами».

Вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 03.11.2008р. по 12.12.2008р.Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі проведено планову виїзну перевірку Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2006р. по 30.06.2008р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006р. по 30.06.2008р.

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 №245/08-05/13620827 від 19.12.2008р., у якому відображено, що перевіркою виявлені порушення п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.3, п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.6.1 п.5.6 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994р. №334/94-ВР, у звязку з чим, Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 31.12.2008р., яким ТП ТНК «Кераміст»визначено суму податкового зобовязання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначених відповідно до п.п. 17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ із змінами та доповненнями за платежем: податок на прибуток, НОМЕР_1 96495 грн. 00 коп., в т.ч. за основним платежем 64330 грн. 00 коп., за штрафним (фінансовими) санкціями 32165 грн. 00 коп.

Зазначене податкове повідомлення рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Рішенням «Про результати розгляду первинної скарги»від 04.03.2009р. №1920/10/25-016 залишено без задоволення скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення №/0 від 31.12.2008р. Відповідно позивачу направлено нове податкове повідомлення-рішення №/1 від 04.03.2009р., яке є похідним від попереднього податкового повідомлення-рішення і яким підтверджено раніше визначену суму податкового зобовязання.

Як вбачається із матеріалів ОСОБА_1 перевірки №245/08-05/13620827 від 19.12.2008р. перевіркою встановлено, що ТП ТНК «Кераміст»включено до складу валового доходу кредиторську заборгованість, по якій минув термін позовної давності . За даними декларацій з податку на прибуток підприємств за перевіряє мий період ТП ТНК «Кераміст»включено до складу валових доходів безнадійну кредиторську заборгованість за оприбутковані товари (роботи, послуги) у розмірі 138343 грн. на підстав п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України №334. Наявність кредиторської заборгованості свідчить про те, що валові витрати були визначені за фактом оприбуткування товарів (робіт, послуг) платником податку без їх оплати. На підставі викладених фактів в ОСОБА_1 перевірки, СДПІ по роботі з ВПП встановлено, що у звязку з тим, що після закінчення терміну позовної давності платником податку не здійснено компенсацію вартості оприбуткованих товарів (робіт, послуг), то відсутні законодавчі підстави для віднесення вартості цього товару (робіт, послуг) до валових витрат, оскільки його вартість не відповідає визначенню валових витрат, наведеному у п.5.1 ст.5 Закону №334, а отже, якщо сума кредиторської заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то вона на підставі підпункту 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України №334 включається до складу валових доходів, при цьому такий платник повинен одночасно зменшити валові витрати на суму оприбуткованих товарів, отриманих робіт (послуг), оскільки ТП ТНК «Кераміст»фактично не понесені витрати відповідно до п.5.1 ст.5 Закону №334.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

П. 4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що валовий дохід це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах на території України.

Відповідно до пп..4.1.6 п.4.6 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий дохід включає доходи у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді.

Згідно п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до безповоротної фінансової допомоги належать суми заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

П.5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що валові витрати виробництва та обігу сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», формування валових витрат здійснюється за правилом першої події, тобто за датою списання коштів в оплату товарів, або оприбуткуванням товару, який придбавається з метою використання у власній господарській діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на підставі договорів отримував товари на господарські потреби, тому на підставі п.11.2 ст.11 та пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»їх вартість була віднесена до складу валових витрат у податковому періоді, на який припадала перша подія (отримання товарів), що відповідає вимогам Закону.

Вартість товарів залишилася несплаченою по закінченні строку позовної давності і, згідно з вимогами п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», позивач списав кредиторську заборгованість, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності, та на підставі пп..4.1.6 п.4.1 ст.4 «Про систему оподаткування»включена позивачем до складу валового доходу підприємства у звітному періоді, у якому відбулося списання.

Діючим Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» не передбачена норма, яка б зобовязувала платника податку зменшувати або коригувати валові витрати на суми товарів, віднесених ним до валових витрат по першій з подій (оприбуткування товарів), у разі несплати товарів у межах строку позовної давності.

Окрім того, як зазначено в акті перевірки, в ході проведення планової документальної перевірки СДПІ по роботі з ВПП встановлено порушення ТП ТНК «Кераміст»вимог пп.. 5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки підприємством завищені валові витрати за 1 квартал 2007 року на 131221 грн. 00 коп. на суму податку на додану вартість, сплаченого позивачем при придбанні легкових автомобілів.

Перевіркою встановлено, що ТП ТНК «Кераміст»укладено Договір купівлі-продажу від 19.10.2006р. б/н із ТОВ Закарпат ЄВРО Транс».

Умовами договору є продаж легкового автомобіля марки ОСОБА_3 Крузер у кількості 1 одиниця на суму 476233 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 79372 грн. 17 коп. Факт передачі легкового автомобіля у власність ТП ТНК «Кераміст»підтверджено видатковою накладною №114 від 13.11 2006р.

Крім того, ТП ТНК «Кераміст»укладено контракт від 05.12.2006р. за №КЕR 11 із фірмою «EMKAY PLAZA».

За умовами контракту ТП ТНК «Кераміст»придбало автомобіль марки LEKSUS ES 350 у кількості 1 одиниця, фактурною вартістю 206535 грн., ПДВ сплачений митним органам складає суму 51848 грн. 40 коп.. Факт отримання легкового автомобіля підтверджено ВМД №112000005/7/002985 від 05.03.2007р.

СДПІ по роботі з ВПП встановлено, що в податковому обліку сума податку на додану вартість, яка сплачена ТП ТНК «Кераміст»при придбанні легкового автомобіля, відображена у складі валових витрат по рядку 04.13 Декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2007р.

Відповідно до пп. 7.4.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»не включається до складу податкового кредиту та відноситься до складу валових витрат сума податку, сплачена платником податку при придбанні легкового автомобіля (крім таксомоторів), що включається до складу основних фондів.

Але пп.. 5.3.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлено, що не включаються до складу валових витрат витрати на сплату ПДВ, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що Закон України «Про податок на додану вартість»та Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств»припускають неоднозначне, множинне трактування порядку формування валових витрат при здійсненні господарських операцій з придбання легкового автомобіля та можливості віднесення сплачених сум ПДВ по цих операціях до валових витрат, тобто виникає конфліктів інтересів.

Згідно з пп..4.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на корить як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Як встановлено судом, у 2006 році позивачем придбавалися легкові автомобілі.

Сума ПДВ, сплачена у складі вартості цих автомобілів на користь постачальників, становить 131220 грн. 57 коп. До податкового кредиту зазначена сума ПДВ позивачем не віднесена, а включена до валових витрат підприємства у 1 кварталі 2007 році на підставі пп..7.4.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому податкове повідомлення рішення від 31.12.2008 р. № /0 та похідне від нього податкове повідомлення рішення від 04.03.2009 р. № /1 в частини донарахування податку на прибуток в сумі 61106 грн. 75 коп. та в частині застосування штрафних санкцій в сумі 30553 грн. 37 коп. підлягають визнанню нечинними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкове повідомлення рішення від 31.12.2008 р. № /0 та податкове повідомлення рішення від 04.03.2009 р. № /1 в частини донарахування податку на прибуток в сумі 61106 грн. 75 коп. та в частині застосування штрафних санкцій в сумі 30553 грн. 37 коп.

Присудити на користь Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст» з Державного бюджету України судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено у повному обсязі 19 травня 2009 року.

Суддя С.М. Каракуша