Справа № 826/10316/15
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 березня 2018 року № 826/10316/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любов Олександрівни
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любов Олександрівни, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любов Олександрівни при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 та визнання договору банківського рахунку від 26.05.2014 р. № 8241 та договір банківського вкладу від 12.06.2014 р. № 06/1288-2014 нікчемними.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.06.2015 р. суддею Мазур А.С. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.11.2015 р. провадження по справі зупинено до розгляду Конституційним судом України подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням статті 6, частини 1 статті 8, частини 4 статті 13, статей 21, 22, частин 1, 4, 5 статті 41 Конституції України та вирішення питання про відкриття провадження Конституційним судом України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.03.2016 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.10.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача щодо визнання договорів банківського вкладу від 26.05.2014 р. № 8241 та договору банківського вкладу від 12.06.2014 р. № 06/1288-2014 нікчемними, що стало підставою для протиправного невключення позивача до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позову, вважає дії відповідача щодо визнання правочинів нікчемними такими, що вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 05.12.2017 р. суд за згодою сторін ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 50 від 17.06.2014 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18.06.2014 р. по 18.09.2014 р. та призначено Уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Постановою Правління Національною банку України № 563 від 11.09.2014 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».

На виконання даної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 92 від 17.09.2014 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014 р. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено строком на один рік з 18.09.2014 р. по 18.09.2015 р. включно призначено Пантіну Л.О.

29.05.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» (далі «Банк») та ОСОБА_3 (далі - «Клієнт») було укладено договір банківського рахунку №8241, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2.

12.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 (далі - «Клієнт») укладено договір банківського вкладу №06/1288-2014, відповідно до якого йому відкрито вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_3 «Недільний» у доларах США. Позивачем було внесено грошові кошти через касу ПАТ «Старокиївський банк», що підтверджується квитанцією № 67110 від 12.06.2014 р.

Датою внесення вкладу є 12.06.2014 р., датою повернення вкладу - 19.06.2014 р. Процентна ставка за вкладом складає 0,5% річних.

19.06.2014 р. Банк за згодою Клієнта закрив рахунок НОМЕР_3 та перерахував вклад за договором банківського вкладу №06/1288-2014 від 12.06.2014 р. на поточний рахунок Клієнта № НОМЕР_4, відкритий в ПАТ «Старокиївський банк» відповідно до договору банківського рахунку №8241 від 26.05.2014 р. Також були перераховані й відсотки по вищевказаному договору банківського вкладу на поточний рахунок Клієнта в розмірі 29,59 гривень.

Відповідно до банківської виписки станом на 11.09.2014 р. залишок коштів на рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2 становить 180029,59 гривень.

Починаючи з липня 2014 року, ОСОБА_3 неодноразово звертався до працівників Банку для отримання інформації щодо повернення коштів, але йому не надавали офіційної інформації щодо строку повернення. Лише в вересні, представники ПАТ «Старокиївський банк» порекомендували звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Користуючись порадою працівників банку, 30.09.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою (вх. №480/09-01) про термінове повернення коштів з поточного рахунку НОМЕР_2 в ПАТ «Старокиївський банк».

07.11.2014 р. Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. листом-відповіддю №660/09-02 повідомила ОСОБА_3 про те, що правочини, в тому числі договір банківського рахунку від 26.05.2014 р. №8241 та договір банківського вкладу від 12.06.2014 р. № 06/1288-2014, операції з внесення грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, Банком визнані нікчемними.

18.03.2015 р. ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Старокиївський банк» з вимогою про повернення коштів (вх. №3818/08-01), в якій-вимагав повернути йому в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги грошові кошти в розмірі 180029,59 грн. в повному обсязі за договором банківського рахунку №8241 від 26.05.2014 р.

Листом від 17.04.2015 року № 2873/09-02 Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. повторно підтвердила, що договір банківського рахунку від 26.05.2014 року №8241 та договір банківського вкладу від 12.06.2014 року № 06/1288-2014 Банком визнано нікчемними.

Позивач, вважаючи прийняте рішення протиправним, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12 № 4452-VI (надалі Закон № 4452-VI), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 4-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 (далі - Положення №14) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2, 3 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Крім того, відповідно до частини другої ст. 38 Закону № 4452-VI на уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, згідно до положень частини четвертої ст. 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до частини третьої ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський банк» № 61 від 29.08.2014 р. на виконання частини другої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зупинено перерахування/виплату за транзакціями і правочинами та визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку (зокрема, щодо договорів, укладених з ОСОБА_3).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач уклав договори банківського рахунку від 12.06.2014 р. № 06/1288-2014 та від 29.05.2014 р. № 8241 в той час, коли постановою Національного банку України № 276/БТ від 12.05.2014 р. ПАТ «Старокиївський банк» було віднесено до категорії проблемних та було введено обмеження, в тому числі щодо залучення вкладів.

Як вбачається з пояснень відповідача, під час здійснення перевірки було з'ясовано, що 12.06.2014 р. в системі автоматизації банку (далі - САБ) було відображено фіктивні операції щодо одночасного зняття коштів та здійснення вкладів на суму 1 445 603,45 доларів США. У зв'язку із відсутністю грошових коштів в банку було неможливо відобразити в САБ видачу грошових коштів.

Отже, як вбачається з письмових заперечень Уповноваженої особи Пантіної Л.О., позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемними правочинів (договорів), про які зазначено вище, оскільки кошти на рахунки позивача надійшли внаслідок так званого «перекидання коштів» «дроблення» вкладу, які за твердженням Уповноваженої особи Пантіної Л.О. відбулись у часі пізніше ніж вчинені позивачем правочини шляхом внутрішньобанківських проводок, що свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання такими клієнтами банку відповідних сум та, відповідно, відшкодувань за рахунок Фонду.

Таким чином, укладення договору банківського рахунку і банківського вкладу та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на ці рахунки, відкриті на ім'я позивача, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності.

Дана обставина визначена п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI як підстава для визначення нікчемності правочинів.

Враховуючи те, що договори банківського вкладу та рахунку є нікчемним в силу положень ст. 38 Закону № 4452-VI, а не з підстав Цивільного кодексу України, то в уповноваженої особи були відсутні підстави для включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Наведене дає суду підстави дійти висновку про відсутність підстав для визнання дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любов Олександрівни при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 та визнання договору банківського рахунку від 26.05.2014 р. № 8241 та договір банківського вкладу від 12.06.2014 р. № 06/1288-2014 нікчемними, протиправними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в силу п.2.9 Розділу IV "Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами" банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до п.2.5. Розділу IV "Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами" вищезазначеної Інструкції, банк (філія, відділення) здійснює приймання платежів від клієнтів із застосуванням САБ (Система Автоматизації Банка).

В свою чергу, післяопераційний час - частина робочого дня банку (філії, відділення) після закінчення операційного часу, уключаючи роботу у вихідні та святкові дні. протягом якої здійснюються касові операції з їх відображенням у бухгалтерському обліку не пізніше наступного операційного дня.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу 2 ОРГАНІЗАЦІЯ РОБОТИ ОПЕРАЦІЙНИХ КАС БАНКУ, "Положення про здійснення касових операцій ПАТ "Старокиївський банк"", затвердженого Правлінням ПАТ "Старокиївський банк" (протокол № 6 від 03.06.2013), роботу операційної каси з обслуговування клієнтів Банк організовує протягом операційного часу та в післяопераційний час. Операційна каса Банку та відділеннях Банку по виданню ти прийманню готівки працює з клієнтами з 9-00 до 16-00.

Як вбачається з довідки про рух коштів по рахункам клієнтів ПАТ «Старокиївський банк» сформованої на підставі даних САБ, операція по перекиданню готівки була здійснена в післяопераційний час 17 год. 14 хв. 12.06.2014 р.

Копії квитанції не містять зазначення часу виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час», що не відповідає вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні та, як наслідок вказані квитанції не можуть бути належними доказами внесення позивачем грошових коштів на рахунок.

Таким чином, додана копія квитанції не може слугувати доказом внесення готівкових грошових коштів в касу банку.

Також, як вбачається з п. 1.3 Договору банківського рахунку №8241, документом, що підтверджує відкриття Клієнту Рахунку у Банку є Свідоцтво про відкриття рахунку. Згідно п. 7.6 Договору банківського рахунку №8241 невід'ємною частиною даного Договору є, крім інших документів. Свідоцтво про відкриття рахунку позивачем на підтвердження своїх позовних вимог до суду не надано.

Відтак, укладання позивачем лише договору банківського вкладу та договору банківського рахунку без фактичного внесення готівкових коштів в касу банку не є підставою для виникнення права на одержання відшкодування вкладу за Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до висновку, що оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» не включаючи позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, діяла у межах та у спосіб наданих йому повноважень, то правових підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, оцінивши докази, які є у справі, та пояснення сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко