Справа № 812/342/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/342/18

Луганський окружний адміністративнй суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання поновити виплату адресної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання поновити виплату адресної допомоги.

Позовну заяву обґрунтовано тим, позивач є внутрішньо-переміщеною особою. 03.02.2016 чоловік позивача звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з заявою про продовження виплати адресної грошової допомоги з заявою про продовження виплати адресної грошової допомоги на сімю. Однак не дивлячись на факт працевлаштування позивача, відповідач призначив адресну допомогу родині лише на чоловіка та доньку.

Згідно наданих відповідей Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 15.01.2018 № 398/04 зазначено, що позивач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги через те, що не працевлаштувалася у зазначений період перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення смт. Білокуракине. Позивач вважає таку відмову протиправною.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 починаючи з 03.02.2016 виплати щомісячної адресної допомоги, відповідно до постанови Кабінету міністрів України Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01 жовтня 2014 року № 505 неправомірними;

- зобовязати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради поновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 виплати адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01 жовтня 2014 року № 505, грошової допомоги та здійснити виплати необґрунтовано припиненої грошової допомоги з 03.02.2016 по теперішній час.

Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 березня 2018.

19 березня 2018 року розгляд справи відкладено для надання відповідачу часу на підготовку відзиву на позов. Наступне судове засідання призначено на 26 березня 2018 року.

Позивач у судове засідання прибула, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав відзив на адміністративний позов, в обгрунтування якого зазначив наступне. Позивач перебуває на обліку в УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради як внутрішньо переміщена особа з 03.02.2016. До цього часу позивач перебувала на обліку в смт. Біловодськ. Згдіно отриманої від УПтаСЗН смт. Білокуракине довідки-атестата, позивач отримувала щомісячну адресну допомогу як працездатна непрцююча особа. Через те, що позивач не працевлаштувалась у період призначення щомісячної допомоги, УПтаСЗН смт. Білокуракине не мало підстав для перерахунку їй грошової допомоги як працездатній працюючій особі. Посилаючись на пункт 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідач просив відмотвити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, що підтверджується довідкою від 01.02.2016 № 919052342 (а.с. 9, 44).

03 лютого 2016 року чоловік ОСОБА_1, ОСОБА_3, як уповноважений представник сімї, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з заявою про призначення грошової допомоги на сімю для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 42).

До зазначеної заяви було додано довідку від 03.02.2016 № 1145 на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_1 (а.с. 73).

Також як вбачається з довідки № 839 ОСОБА_1 є військовослужбовцем Служби безпеки України з 20.10.2015 (а.с. 47). Заначена довідка також надавалась до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_1

29.04.2016 ОСОБА_3 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про продовження виплат грошової допомоги (а.с. 50).

Також 27.04.2017 ОСОБА_3 знову звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про продовження виплат грошової допомоги (а.с. 59).

03 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про поновлення грошової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 31). До зазначеної заяви було надано довідку від 07.02.2018 № 840 на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_1, у якій зазначено, що ОСОБА_1О дійсно є військовослужбовцем Служби безпеки України з 20.10.2015 (а.с. 13).

У листі Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 15.01.2018 № 398/04 зазначено, що у період з 31.10.2014 по 29.04.2015 ОСОБА_1 отримувала щомісячну адресну допомогу як працездатна непрцююча особа. Через те, що позивач не працевлаштувалась у період призначення грошової допомоги, УПтаСЗН смт. Білокуракине не мало підстав для перерахунку їй грошової допомоги як працездатній працюючій особі. Згідно п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. 30.04.2015 відповідно до заявиШовкун М.В. та його малолітній дитині було подовжено щомісячну адресну допомогу, а ОСОБА_1 не було включено до розрахунку. 03.02.2016 ОСОБА_3 звернувся до УПтаСЗН м. Сєвєродонецька із заявою про призначення його сімї щомісячної адресної допомоги ВПО. Заяву було розглянуто та донараховано допомогу ОСОБА_3 як працюючій особі, а ОСОБА_4 як дитині до 18 років. Також відповідно до заяв ОСОБА_3 від 29.04.2016, 27.10.2016, 27.04.2017, 27.10.2017 йому та його дитині було подовжено допомогу. ОСОБА_1 не було включено до розрахунків відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 12).

Положеннями статті 46 Конституції України, громадянам гарантовано право на соціальний захист.

Відповідно частини 1 статті 47 Основного Закону України визначено, що держава створює умови за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

При цьому, з огляду на положення пункту 2 частини 1 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України є одним з органів державної влади, який вживає заходів щодо забезпечення прав людини і громадяина.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає "Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (надалі за текстом - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Разом з цим, з огляду на інші положення пункту 2, така допомога могла бути призначена і на кожний наступний шестимісячний строк, у випадку подання представником сім'ї до уповноваженого органу заяви, в якій повідомляється про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'явлення довідки всіх членів сім'ї про взяття їх на облік як осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначалась.

З аналізу зазначених норм вбачається, що особам прецездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 Порядку, грошова допомога на наступних 6 місяців.

Як вбачається з довідкок про працевлаштування ОСОБА_1 від 07.02.2018 № 840 та від 03.02.2016 № 1145 ОСОБА_1О є військовослужбовцем Служби безпеки України з 20.10.2015 (а.с. 13, 73).

Як встановлено судом відповідач припинив виплату ОСОБА_1 адресної щомісячної допомоги з 30.04.2015.

З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2016 ОСОБА_3 як уповноважений представник сімї звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з заявою про призначення грошової допомоги на сімю для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг. На підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_1О було надано відповідну довідку. Тобто з моменту припинення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 до моенту зазначеного звернення із заявою про поновлення адресної допомоги пройшло більше шести місяців.

Проте, відповідачем було не включено ОСОБА_1 до розрахунку щомісячної адресної грошової допомоги на підставі п. 3 Порядку № 505.

Суд зазначає, що пункт 3 Порядку № 505 не передбачає абсолютну заборону на призначення щомісячної адресної допомоги тим особам, яким вона була припинена відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, а містить чітке і однозначне правило щодо не призначення допомоги саме на наступний строк, під яким слід розуміти один шестимісячний строк (оскільки тільки на такий строк допомога і призначається), що йде за тим, у якому виплату допомоги було припинено особі на підставі пункту 7 Порядку №505.

Таким чином, оскільки пункт 3 Порядку №505 на момент звернення ОСОБА_3, а саме на 03.02.2016 вичерпав свою дію щодо позивача, суд вважає, що відповідачем неправомірно не нараховано ОСОБА_1 грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг з моменту подання першої заяви до відповідача - з 03.02.2016.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про порушення прав позивача на соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом суд зазначає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач жодного разу при призначенні щомісячної адресної допомоги уповноваженій особі сім'ї ОСОБА_1, не повідомило про не нарахування зазначеної допомоги саме на ОСОБА_1 Лише на заяву ОСОБА_3 від 03.01.2018 було надано відповідь, з якої вбачається про підстави не нарахування на ОСОБА_1 адресної допомоги починаючи з 03.02.2016. Тобто позивач дізнався про порушення своїх прав з одня отримання відповіді УПСЗН Сєвєродогнецької міської ради від 15.01.2018 № 398/04.

Враховуючи та, що позивач звернувся до суду 08 лютого 2018 року, та норми ст.122 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку позивача строку звернення до суду.

Оскільки судом встановлено та підтверджено належними доказами те, що позивачу відповідно до п.7 Порядку №505 не виплачувалась адресна допомога з 03.02.2016 та чоловік позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати щомісячної адресної допомоги через працевлаштування 03.02.2016, тобто після одного строку, та відповідач безпідставно не включив до розрахунку щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 після спливу строку, встановленого п.7 Порядку № 505, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання поновити виплату адресної допомоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи норми ч.1 ст.139 КАС України, ст.4 Закону України "Про судовий збір", та враховуючи те, що позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку про стягнення судового збору з Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на користь Державного бюджету України у розмірі, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду, а саме 704,80 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства , суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання поновити виплату адресної допомоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, з 03.02.2016.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, починаючи з 03.02.2016.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 15-б, ) на користь Державного бюджету України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5