Справа № 810/4545/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4545/17 Суддя першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, Державної міграційної служби України та Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати:

- рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, викладене у висновку № 175/2016 від 13 липня 2016 року щодо службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_4;

- рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, викладене у висновку № 169/2016 від 19 вересня 2016 року щодо службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- рішення Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області, викладене у висновку від 01 грудня 2017 року щодо скасування реєстрації місця проживання громадянина України ОСОБА_4

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року вказаний адміністративний позов був залишений без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що суд не вірно визначив момент, з якого позивач дізнався про порушення свого права та з якого обчислюється строк звернення до суду. Також позивач зазначає, що відкриваючи провадження у справі, суд визнав причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідачі - Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області та Державна міграційна служба України подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких зазначили, що про оскаржувані рішення ОСОБА_4 був повідомлений листом від 06 жовтня 2016 року № 14/10438. На думку відповідачів, факт отримання зазначеного листа позивачем підтверджується змістом позовних заяв, з якими ОСОБА_4 звертався до Харківського окружного адміністративного суду.

Позивач надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що предметом оскарження є три рішення відповідачів, винесених у різний час та строк звернення до суду з позовом про скасування кожного з цих рішень є різним. Також позивач зазначив, що матеріали адміністративних справ, які перебували у провадженні Харківського окружного адміністративного суду, підтверджують, що про рішення, викладені у висновках № 175/2016 від 13 липня 2016 року та № 169/2016 від 19 вересня 2016 року, він дізнався у серпні та грудні 2017 року відповідно.

Перегонівська сільська рада Обухівського району Київської області подала заяву, у якій просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 та розглядати справу за відсутності представника ради.

Під час судового засідання представники позивача підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області та Державної міграційної служби України в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законну і обґрунтовану ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиви на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

ОСОБА_4 22 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень відповідачів, викладених у формі висновків, від 13 липня 2016 року, 19 вересня 2016 року та 01 грудня 2017 року.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до суду з даним позовом пропущений з поважних причин.

За результатами розгляду клопотання Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції вирішив, що висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі, був передчасним та постановив ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, дії суду щодо повторного вирішення питання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, відповідають вимогам процесуального права.

Разом з тим, ухвала суду від 05 лютого 2018 року може вважатися законною і обґрунтованою лише у разі, якщо строк звернення до суду був пропущений без поважних причин.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що про рішення від 13 липня та 19 вересня 2016 року позивач дізнався з листа Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області від 06 жовтня 2016 року № 14/10438, а не у серпні та грудні 2017 року. Також суд першої інстанції зазначив, що вимога про скасування рішення від 01 грудня 2017 року є похідною від вимог про скасування рішень від 13 липня та 19 вересня 2016 року, у зв'язку з чим також підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_4 зазначив, що про існування рішення щодо визнання його паспорту громадянина України недійсним стало відомо у липні 2017 року. З цього часу позивач вживав заходів з метою отримання відповідних рішень Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області. Також позивач зазначає, що зі змістом висновку № 175/2016 від 13 липня 2016 року, його представник ознайомився лише у серпні 2017 року відповідно. Копія зазначеного висновку містилася у матеріалах адміністративної справи № 820/3506/17, яка перебувала у провадженні Харківського окружного адміністративного суду.

Також позивач зазначив, що про існування висновку № 169/2016 від 19 вересня 2016 року, яким визнаний недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон йому стало відомо з листа Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області від 03 серпня 2017 року № 03/2-18754. Зі змістом вказаного висновку представник позивача ознайомився у грудні 2017 року відповідно. Копія зазначеного висновку містилася у матеріалах адміністративної справи № 761/39780/17, яка перебувала у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва.

У матеріалах справи відсутні письмові докази, які б спростовували зазначені доводи ОСОБА_4 щодо обставин та дати, коли він дізнався про існування рішень про визнання недійсними його паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Натомість Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області вказує на те, що про існування висновку № 175/2016 від 13 липня 2016 року позивач був повідомлений листом від 06 жовтня 2016 року № 14/10438. Також у листі містилася пропозиція прибути до Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області для визначення статусу позивача та подальшого перебування на території України на законних підставах. На думку відповідачів, у разі прибування до Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, позивач міг дізнатися про висновок № 169/2016 від 19 вересня 2016 року.

Разом з тим, письмових доказів на підтвердження факту відправлення зазначеного листа позивачу саме у жовтні 2016 року та вручення його адресату - до суду не надано. Під час судового засідання представник відповідачів пояснила, що про наявність документів, які підтверджують направлення такого листа позивачу, їй на даний час невідомо.

На думку відповідачів та за висновком суду першої інстанції, позивач отримував лист від 06 жовтня 2016 року № 14/10438. Такий висновок обґрунтований тим, що копію зазначеного листа ОСОБА_4 приєднав до адміністративних позовів, які він подавав до Харківського окружного адміністративного суду.

Дослідивши зміст зазначених адміністративних позовів, колегія суддів встановила, що вони були подані 16 серпня та 05 жовтня 2017 року.

Таким чином, зазначені письмові докази вказують лише на те, що лист Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області від 06 жовтня 2016 року № 14/10438 перебував у розпорядженні ОСОБА_4 станом 16 серпня 2017 року.

Вказана обставина не спростовує пояснення позивача про те, що лист від 06 жовтня 2016 року № 14/10438 він отримав у липні 2017 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять письмових доказів, які б підтверджували, що позовна вимога про скасування висновку № 175/2016 від 13 липня 2016 року була подана після закінчення строку звернення до суду, обчисленого з дня, коли ОСОБА_4 стало відомо про прийняття такого рішення.

Дата вручення ОСОБА_4 зазначеного листа судом першої інстанції не встановлена. Також судом не були зібрані докази, які б беззаперечно вказували на те, що про існування висновку № 175/2016 від 13 липня 2016 року позивачу було відомо раніше, ніж 22 липня 2017 року.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що про висновок № 169/2016 від 19 вересня 2016 року позивачу було відомо раніше, ніж в день отримання листа Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області від 03 серпня 2017 року № 03/2-18754.

Крім того, вимога про скасування рішення Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області, викладеного у висновку від 01 грудня 2017 року, була заявлена 22 грудня 2017 року, тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 123 КАС України. Висновок суду першої інстанції про залишення вказаної вимоги без розгляду, як похідної від вимог про скасування висновків № 175/2016 від 13 липня 2016 року та № 169/2016 від 19 вересня 2016 року - не ґрунтується на вимогах закону.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду з даним позовом був пропущений, є передчасним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 05 лютого 2018 року та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, Державної міграційної служби України та Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення - направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк

Постанова складена в повному обсязі 03 квітня 2018 року.