Справа № 676/3561/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/3561/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк В.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року (м. Кам'янець-Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_2, з метою реалізації свого конституційного права на безоплатне виділення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка не надана у власність (користування) орієнтовною площею 0,15 га і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зазначена на графічних матеріалах), розпорядником якої є Сухолуцька сільська рада Вишгородського району Київської області, 24.02.2017 року звернувся до відповідача із клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами.

При розгляді вищевказаної заяви на черговому пленарному засіданні сесії Сухолуцької сільської ради 09.03.2017 року розглядався проект рішення з порушеного питання, але при голосуванні депутатів, не набрав необхідної кількості голосів і будь-якого рішення прийнято не було.

10.03.2017 року Сухолуцький сільський голова листом № 02-06/109 проінформував ОСОБА_2 про те, що його заява була розглянута на черговій сесії Сухолуцької сільської ради, але при голосуванні восьми депутатів, вісім проголосувало проти, тобто при вирішенні порушеного питання не було набрано необхідної кількості голосів для задоволення його заяви.

Крім того, листом № 02-06/175 від 13.04.2017 року Сухолуцький сільський голова проінформував ОСОБА_2 про те, що його заява за № 02-09/39 від 31 березня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства була розглянута на черговій сесії сільської ради 11 квітня 2017 року, але за результатами розгляду на пленарному засіданні сільської ради рішення не прийнято, тому підстави для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутні.

Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує його конституційне право на отримання у власність земельної ділянки.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, повноважені розглядати ці питання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 118 даного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва і будівництва індивідуальних гаражів в межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До такого клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки або надає мотивувальну відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технічно-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього кодексу. Розроблений проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки подається комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою.

Дана комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок, щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Якщо проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність, або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку, що передбачено ч.ч. 10, 11 ст. 118 Земельного кодексу України.

Виходячи з вимог зазначених норм права вбачається, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені статтею 118 Земельного кодексу України, органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Крім того, надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки є одним із етапів розгляду заяви громадянина про передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Розробка проекту землеустрою та його експертиза мають на меті з'ясування всіх обставин, що можуть бути перешкодою надання земельної ділянки у власність, але лише орган виконавчої влади або місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження (або не затвердження) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання (або не надання) її у власність.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання Сухолуцьку сільську раду Вишгородського району Київської області винести на розгляд сесії питання про безоплатну передачу йому у приватну власність земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зазначена на графічних матеріалах), оскільки це підтверджується заявами ОСОБА_2 від 24.02.2017 року та 31.03.2017 року про винесення на розгляд сесії сільської ради питання про затвердження проекту землеустрою для передачі її у власність, листами від 10.03.2017 року за №02-06/109 та від 13.04.2017 року за № 02-06/175 Сухолуцького сіьського голови, в яких повідомлено позивача про те, що на пленарному засіданні сесії Сухолуцької сільської ради розглядався проект рішення з порушеного питання, але при голосуванні не набрав необхідної кількості голосів для задоволення його заяви. Тобто, відповідно до чинного законодавства, відповідач порушує конституційне право позивача, оскільки діє в порушення вимог чинного законодавства.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що при розгляді заяви ОСОБА_2 на пленарному засіданні сесії необхідно прийняти результативне рішення, відповідно до ч.7.ст 118 ЗК України.

Колегія суддів не погоджується щодо задоволення позовної вимоги про зобов'язання Сухолуцьку сільську раду Вишгородського району Київської області на черговій сесії надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, з огляду на наступне.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за своєю правовою природою є дискреційним.

Крім того, суд не вправі втручатися у діяльність органу державної влади, зобов'язуючи його приймати конкретне рішення. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 11.11.2015 року по справі № 21-2958а15.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовна вимога про зобов'язання Сухолуцьку сільську раду Вишгородського району Київської області на черговій сесії надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з абзацу другого резолютивної частини слова "та надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки" та з абзацу третього резолютивної частини слова "та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки з винесенням результативного рішення".

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року - змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини слова "та надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки" та з абзацу третього резолютивної частини слова "та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки з винесенням результативного рішення".

В іншій частині постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 квітня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.