Справа № 295/12784/17
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н. Ф., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради (юридична адреса: 10014, м. Житомира, вул. Покровського, 6) про зобов'язання розгляду заяв,-

В С Т А Н О В И В :

06.11.2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати останнього розглянути заяви (встановити відповідність намірів будівельним нормам або надати аргументовану відмову) фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_2), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_3), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_4), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_5) відповідно до «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 року.

Ухвалою від 17.01.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено відкрите судове засідання у справі на 27.02.2018 року .

Позивач в судове засідання не з"явився, 30.01.2018 року надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження та без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з"явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 12.02.2018 представником Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає даний адміністративний позов необґрунтованим та безпідставним. Вказав, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Постановою Корольовського районного суду від 14.11.2016 (набрала чинності 15.03.2017) скасовано п. п. 1, 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.03.2016 №152 «Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомира», а саме: п. 1 - затвердження текстових та графічних матеріалів; п. 2 - затвердження архітектурних типи ТС у місті Житомирі. Рішенням Житомирської міської ради від 30.08.2012 №428 «Про розроблення комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомира та внесення змін до Програми» вирішено розробити комплексну схему розміщення та архітектурні типи ТС на території міста Житомира.

Зазначив, що пунктом 5 даного рішення вирішено виконавчим органам Житомирської міської ради до затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів ТС призупинити розгляд питань щодо розміщення ТС на території міста Житомира. Комплексна схема розміщення та архітектурні типи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомира на дату звернення ФОП ОСОБА_1 щодо погодження намірів розміщення ТС та до цього часу не затвердження. З урахуванням вище вказаного ФОП ОСОБА_1 було відмовлено в розгляді питання щодо розміщення ТС на території м. Житомира за адресами: АДРЕСА_6 (місце №1, №2), АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 (звернення від 24.10.2017).

Листом Департаменту від 01.11.2017 №6463/13 ФОП ОСОБА_1 було відмовлено в визначенні відповідності намірів щодо розміщення заявлених ТС у відповідності до вимог згаданого рішення Житомирської міської ради від 30.08.2012 №428.

19.02.2018 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 12.02.2018, в якій позивач зазначає, що твердження відповідача, викладені у відзиві до позовної заяви хибні з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Вказує, що рішення Житомирської міської ради №428 від 30.08.2012 року мало конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта, а саме до відповідача, застосовувалось одноразово та вичерпало свою дію шляхом виконання, а отже с ненормативним актом. Доказом виконання цього рішення стало рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №611 від 18.12.2013 року «Про затвердження комплексної схеми та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомир», яке пізніше було скасоване відповідною постановою суду.

В преамбулі цього рішення зазначено, що воно прийняте на підставі ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 7,8 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 10,15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на виконання наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 21.10.11 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Але жодним положенням вищеперерахованих норм законодавства не передбачено повноважень місцевих рад зупиняти розгляд питань щодо розміщення тимчасових споруд.

Позивач вважає, що у п. 5 рішення №428 від 30.08.2012 Житомирська міська рада вийшла за межі своїх повноважень, призупинивши розгляд питань щодо розміщення тимчасових споруд на території міста Житомир. Відповідно до п. 2.4 та п. 2.5 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011, наявність комплексної схеми розміщення тимчасових споруд не обов'язкова.

Таким чином, вважає, що твердження представника відповідача у відзиві на позов не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогоюзвукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що учасниками справи подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради з письмовими заявами про можливість розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - ТС) за адресами: АДРЕСА_2 (місце №1, місце №2); АДРЕСА_4, до яких додав графічні матеріали із зазначенням бажаних місць розміщення ТС, виконані на топографо-геодезичній основі М 1:500 згідно з п. 2.2 «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом №244 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року (а.с. 76-90)

01 листопада 2017 року позивач отримав лист-відповідь за №6463/13 від Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради. В останньому зазначається, що заява позивача розглянута і що задовольнити його клопотання не має можливості, у зв'язку з тим, що Комплексна схема розміщення тимчасових споруд на території м. Житомир скасована ухвалою Корольовського районного суду від 14.11.2016 (набрала чинності 15.03.2017) скасовано п. п. 1, 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.03.2016 №152 «Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомира», а саме: п. 1 - затвердження текстових та графічних матеріалів; п. 2 - затвердження архітектурних типи ТС у місті Житомирі.

Згідно П. 1.5 Порядку «Комплексна схема розміщення ТС в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо) мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою.

Згідно П. 1.12. Порядку «При розміщені ТС враховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами».

П.2.1 Порядку «Підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС».

П. 2.2 Порядку «замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС».

П. 2.4 Порядку «Відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської селищної, міської ради, районної державної адміністрації протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви».

П. 2.5 Порядку«Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС».

З вищенаведеного випливає, що комплексна схема розміщення ТС враховує вимоги будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою та узагальнює їх. У п. 2.4 та п. 2.5 чітко написано «(при її наявності)», тобто комплексна схема є бажаною, але не обов'язковою. Відсутність комплексної схеми не може бути підставою не розглядати заяви про розміщення ТС. В такому випадку відповідний орган містобудування та архітектури визначає відповідність бажаного місця розміщення ТС будівельним нормам та наявним планувальним обмеженням, як це зазначено в п. 1.12 та п. 2.4. Порядку.

Відповідач у своєму листі від 01.11.2017 №6463/13 ФОП ОСОБА_1 зазначає, що згідно Порядку місця розташування ТС визначаються по Комплексній схемі розміщення ТС, однак в п.1.5 Порядку, де просто дається визначення терміну «Комплексна схема». Окремої норми про те що місця для розміщення ТС визначаються по Комплексній схеми в Порядку не має.

Відповідно до п.1.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, комплексна схема розміщення ТС та архітип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради суб'єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, та затверджуються рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Розроблення комплексної схеми розміщення ТС та архітипу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Слід також зазначити, що частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справахпро протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення.

Крім того, частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу ст. 139 КАС України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1684 грн.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 5, 9, 72-77, 139, 160, 242-246, 250, 295 КАСУ, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, яка полягає у відмові розглянути заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 24.10.2017 року.

Зобов'язати Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради розглянути заяви (встановити відповідність намірів будівельним нормам або надати аргументовану відмову) фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_2), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_3), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_4), від 24.10.2017 року (за адресою: АДРЕСА_4) відповідно до «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 року.

Стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1684 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя: