Справа № 826/4264/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Київ

02 квітня 2018 року 18:46 № 826/4264/18 Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у адміністративній справі

за позовом до треті особи проОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ексельсіор», Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдвейн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай 1», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральна прокуратура України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор», Державне підприємство «Сетам», визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, забов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 19.03.2018 об'єднано в одне провадження адміністративні справи № 826/4264/18, № 826/4263/18, № 826/4266/18, № 826/4268/18, № 826/4271/18, № 826/4270/18, № 826/4272/18 та № 826/4262/18 та присвоєно об'єднаним справам загальний № 826/4264/18.

Водночас, за результатами розгляду заяв про забезпечення адміністративних позовів, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 вжито заходи забезпечення адміністративного позову:

заборонено Державному підприємству «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ) та/або іншим організаторам електронних торгів вчиняти будь-які дії щодо реалізації майна, яке на праві власності належить:

- ОСОБА_1 (АДРЕСА_33, ідентифікаційний код: НОМЕР_1), а саме:

квартири АДРЕСА_34 (реєстраційний номер: 0);

квартири АДРЕСА_35 (реєстраційний номер: 00);

квартири АДРЕСА_36 (реєстраційний номер: 00);

квартири АДРЕСА_37 (реєстраційний номер: );

квартири АДРЕСА_38 (реєстраційний номер: 0);

квартири АДРЕСА_39 (реєстраційний номер: 00);

квартири АДРЕСА_40 (реєстраційний номер: 00);

квартири АДРЕСА_41 (реєстраційний номер: 00);

квартири АДРЕСА_42 (реєстраційний номер: 0);

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме:

частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

транспортного засобу BMW ALPINA В6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4;

транспортного засобу BMW Х6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5;

- ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

машиномісця № 213 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень) за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 182 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 76 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 75 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 88 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 87 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 65 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 49 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 52 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісця № 145 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

машиномісця № 144 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер: 00);

машиномісця № 116 (цокольний поверх, літера А), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 18Б, (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер: 00);

квартири: за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер: 00);

квартири: за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_13 (реєстраційний номер: 00);

машиномісця (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 16, гараж НОМЕР_15 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_14 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_16 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_18 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_44 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_45 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_21 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_22 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_23 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_24 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_25 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_26 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_27 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_28 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_29 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_30 (реєстраційний номер: 00);

квартири, за адресою: АДРЕСА_31, (реєстраційний номер: );

машиномісця в підземному паркінгу, за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, буд. 2Б, гараж НОМЕР_8 (реєстраційний номер: НОМЕР_7);

- ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

цілісного майнового комплексу, бази мисливства та спортивно-любительської ловлі риби загальною площею 3021 кв.м., за адресою: АДРЕСА_46 (реєстраційний номер: 33);

земельної ділянки площею 1,5944 га, кадастровий номер НОМЕР_9, за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, Хоцьківська сільська рада (реєстраційний номер: 33);

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) та нерухомого майна, яке зареєстроване за ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор», яке діє від власного імені та за рахунок і в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Цитадель», а саме:

незавершеного будівництва, 9% готовності за адресою: АДРЕСА_47, буд. 35/3 (реєстраційний номер: 31);

земельної ділянки площею 0,0173 га, кадастровий номер НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 31);

земельної ділянки площею 0,1569 га, кадастровий номер НОМЕР_11 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 31);

земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельної ділянки площею 0,3 га кадастровий номер НОМЕР_13 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельної ділянки площею 0,1977 га, кадастровий номер НОМЕР_14 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

житлового будинку за адресою: АДРЕСА_47, площею 780,6 кв.м. (реєстраційний номер: 9129568);

житлового будинку за адресою: АДРЕСА_47, площею 433,2 кв.м. (реєстраційний номер: 7259288);

квартири за адресою: АДРЕСА_32 (реєстраційний номер: 32270199);

машиномісця за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж 30 (реєстраційний номер: 33836956);

машиномісця за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б гараж 32 (реєстраційний номер: 33847888);

машиномісця за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж 29 (реєстраційний номер: 33848180);

нежитлового приміщення АДРЕСА_48 (реєстраційний номер: 29521510);

машиномісця № 1 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524181);

нежитлового приміщення № 901 площею 474,5 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524530);

машиномісця № 2 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524681);

машиномісця № 7 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер 29526214);

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»;

частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

- ТОВ «Скай 1» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

нежилих приміщень № 1 (групи приміщень № 24) та № 1 і № 2 (групи приміщень № 24а) на першому поверсі торговельно-офісного комплексу з об'єктами громадського призначення (літера «В») загальною площею 381,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Спортивна, 1 А.;

заборонено Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ) вчиняти дії з управління майном, що не відповідає критерію розміру вартості такого майна, визначеного ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яке на праві власності належить:

- ОСОБА_1 (АДРЕСА_33, ідентифікаційний код: НОМЕР_1), а саме:

квартирою АДРЕСА_34 (реєстраційний номер: 0);

квартирою АДРЕСА_35 (реєстраційний номер: 00);

квартирою АДРЕСА_36 (реєстраційний номер: 00);

квартирою АДРЕСА_37 (реєстраційний номер: НОМЕР_2);

квартирою АДРЕСА_38 (реєстраційний номер: 0);

квартирою АДРЕСА_39 (реєстраційний номер: 00);

квартирою АДРЕСА_40 (реєстраційний номер: 00);

квартирою АДРЕСА_41 (реєстраційний номер: 00);

квартирою АДРЕСА_42 (реєстраційний номер: 0);

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме:

часткою в статутному капіталі (корпоративними правами) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

транспортним засобом BMW ALPINA В6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4;

транспортним засобом BMW Х6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5;

- ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

машиномісцем № 213 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень) за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 182 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 76 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 75 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 88 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 87 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 65 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 49 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 52 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісцем № 145 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

машиномісцем № 144 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер: 00);

машиномісцем НОМЕР_16 (цокольний поверх, літера А), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 18Б, (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер: 00);

квартирою: за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер: 00);

квартирою: за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_13 (реєстраційний номер: 00);

машиномісцем (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 16, гараж НОМЕР_15 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_14 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_16 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_18 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_44 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_45 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_21 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_22 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_23 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: м. Київ, Дніпровська набережнаАДРЕСА_24 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_25 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_26 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_27 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_28 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_29 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_30 (реєстраційний номер: 00);

квартирою, за адресою: АДРЕСА_31, (реєстраційний номер: );

машиномісцем в підземному паркінгу, за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, буд. 2Б, гараж НОМЕР_8 (реєстраційний номер: );

- ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

цілісним майновим комплексом, базою мисливства та спортивно-любительської ловлі риби загальною площею 3021 кв.м., за адресою: АДРЕСА_46 (реєстраційний номер: 33);

земельною ділянкою площею 1,5944 га, кадастровий номер НОМЕР_9, за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, Хоцьківська сільська рада (реєстраційний номер: 33);

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) та нерухомим майном, яке зареєстроване за ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), яке діє від власного імені та за рахунок і в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Цитадель», а саме:

незавершеним будівництвом, 9% готовності за адресою: АДРЕСА_47, буд. 35/3 (реєстраційний номер: 31);

земельною ділянкою площею 0,0173 га, кадастровий номер НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 31);

земельною ділянкою площею 0,1569 га, кадастровий номер НОМЕР_11 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 31);

земельною ділянкою площею 0,3 га, кадастровий номер НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельною ділянкою площею 0,3 га кадастровий номер НОМЕР_13 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельною ділянкою площею 0,1977 га, кадастровий номер НОМЕР_14 за адресою: АДРЕСА_47, ділянка 35/3 (реєстраційний номер: 1);

житловим будинком за адресою: АДРЕСА_47, площею 780,6 кв.м. (реєстраційний номер: 9129568);

житловим будинком за адресою: АДРЕСА_47, площею 433,2 кв.м. (реєстраційний номер: 7259288);

квартирою за адресою: АДРЕСА_32 (реєстраційний номер: 32270199);

машиномісцем за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж НОМЕР_17 (реєстраційний номер: 33836956);

машиномісцем за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б гараж НОМЕР_18 (реєстраційний номер: 33847888);

машиномісцем за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж НОМЕР_19 (реєстраційний номер: 33848180);

нежитловим приміщенням АДРЕСА_48 (реєстраційний номер: 29521510);

машиномісцем НОМЕР_20 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524181);

нежитловим приміщенням № 901 площею 474,5 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524530);

машиномісцем НОМЕР_21 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524681);

машиномісцем НОМЕР_22 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер 29526214);

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

часткою в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»;

часткою в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

- ТОВ «Скай 1» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

нежилим приміщенням № 1 (групи приміщень № 24) та № 1 і № 2 (групи приміщень № 24а) на першому поверсі торговельно-офісного комплексу з об'єктами громадського призначення (літера «В») загальною площею 381,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Спортивна, 1 А.;

заборонено будь-яким особам, які виконують повноваження суб'єктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі будь-яким державним реєстраторам та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим суб'єктам, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівників та склад учасників ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), у тому числі але не виключно, вносити зміни до відомостей про осіб, які призначаються (обираються) до органу управління вказаних юридичних осіб, уповноважених представляти вказаних юридичних осіб у правовідносинах з третіми особами, про осіб, які мають право вчиняти дії від імені вказаних юридичних осіб без довіреностей, у тому числі підписувати договори, а також вчиняти дії з проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ).

26.03.2018 представником відповідача подано клопотання про скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали вказане клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Представник Генеральної прокуратури України підтримав клопотання відповідача та просив його задовольнити.

Не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду вказаного клопотання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» та Державне підприємство «Сетам» явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи по суті вказане клопотання про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

При цьому, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів.

Так, заходи забезпечення адміністративного позову вжиті судом у зв'язку з тим, що суд вважає вказаний позивачами у заявах захід забезпечення позову розумним та адекватним, а також таким, що забезпечить збалансованість інтересів сторін, а також прав та інтересів позивачів в цілому, а не вжиття таких заходів створить очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

В той же час, суд, вирішуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вважає за необхідне звернути увагу на необхідності дотримання принципів правової визначеності та передбачуваності законодавства, на важливості та необхідності застосування яких неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В цьому контексті варто відмітити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Разом з тим, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішеннях від 09.11.1999 у справі «Шпачек проти Чеської Республіки», від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», від 07.07.2011 у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що ведучи мову про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції та вимагає, перш за все, щоб заходи мали підстави в національному законодавстві, і відсилає до якості такого законодавства, вимагаючи, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні.

Крім того, у рішенні від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що будь-які обмеження, які накладаються, мають базуватися на положеннях основного законодавства. Саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню.

У відповідності до рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, у рішенні від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» ЄСПЛ зазначив, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

При цьому, у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» ЄСПЛ також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Так, у рішенні від 10.12.2009 у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено, що Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29.04.2003, заява № 38812/97, п. 155).

У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) від 02.11.2004 № 15-рп/2004 суд зазначив, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч. 1 ст. 3); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3); права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21); кожен має право на повагу до його гідності (ч. 1 ст. 28); права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч. 1 ст. 55); однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 2 ч. 3 ст. 129).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Також в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин другої, третьої, четвертої статті 219 Регламенту Верховної Ради України (справа про Регламент Верховної Ради України) від 01.04.2008 № 4-рп/2008 суд вказав, що у частині першій статті 92 Основного Закону України закріплений принцип пріоритету (верховенства) закону в системі інших нормативно-правових актів, за допомогою якого здійснюється правове регулювання найважливіших суспільних відносин. Перелік питань, що мають регулюватися виключно законами України, передбачений цією нормою, має імперативний характер, а це означає, що всі рішення щодо них повинні прийматися у формі закону.

У такий спосіб Конституція України встановила, що лише Верховна Рада України у відповідному законі має право визначати організацію і порядок діяльності органів законодавчої, виконавчої, судової влади та статус їх посадових осіб.

Логічним є те, що й іншими нормами Конституції України передбачено однакові правові підходи до нормативного механізму врегулювання порядку організації і діяльності органів державної влади, їх посадових осіб.

Зважаючи на наведене, правове регулювання управління активами, одержаними від корупційний або інших злочинів повинно відповідати принципу правової визначеності та передбачуваності законодавства, на важливості та необхідності застосування яких, як вже зазначено судом, неодноразово наголошувалося у вказаній практиці ЄСПЛ.

Так, частинами 6 та 7 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров'я людей або довкілля. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження. Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом. У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171 - 173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

В той же час, відповідно до змісту ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред'явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень.

Частинами 1, 2, 4 та 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб'єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна визначається Кабінетом Міністрів України. Активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685 затверджено Примірний перелік майна, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майна у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, що підлягає реалізації.

З системного аналізу наведених норм видно, що законодавець чітко розмежував встановлені вказаними нормами процедури та відокремив прийняття рішення слідчим суддею, судом про передачу Національному агентству речових доказів для здійснення заходів з управління ними та здійснення управління Національним агентством таким майном.

Так, КПК України прийняття вказаного рішення слідчим суддею, судом про передачу речових доказів Національному агентству з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а також з метою їх реалізації, проте з урахуванням особливостей, визначених законом, пов'язує з вартістю таких доказів - понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачає здійснення Національним агентством управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Таким чином, законодавець не тільки встановив різні процедури при прийнятті рішення слідчим суддею, судом про передачу речових доказів Національному агентству та при прийнятті Національним агентством рішення про управління переданими активами, які представники відповідача помилково вважають тотожними, а і розмежував прийняття таких рішень за різними критеріями вартості відповідного майна (речових доказів).

Отже, для прийняття рішення слідчим суддею, судом про передачу речових доказів Національному агентству останні повинні мати вартість понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць складав з 01.01.2017 - 1600,00 грн., з 01.05.2017 - 1684,00 грн., з 01.12.2017 - 1762,00 грн.

Таким чином, 200 розмірів прожиткового мінімуму у 2017 році складає з 01.01.2017 - 320000,00 грн. (200*1600,00 грн.), з 01.05.2017 - 336800,00 грн. (200*1684,00 грн.), з 01.12.2017 - 352400,00 грн. (200*1762,00 грн.).

В той же час, положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць складає з 01.01.2018 - 1762,00 грн., тобто, 200 розмірів прожиткового мінімуму у 2018 році складає з 01.01.2018 - 352400,00 грн. (200*1762,00 грн.).

В свою чергу, з метою виконання, як відповідних рішень слідчого судді, суду, так і вимог ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство перед здійсненням відповідного управління активами, в силу вимог вказаних норм, повинно здійснити його оцінку.

Тобто, прийняттю рішень про безпосереднє управління Національним агентством відповідними активами передує обов'язкове проведення останнім їх оцінки та, зокрема, їх дійсної вартості і встановлення відповідності 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200,00 грн., з огляду на що, 200 розмірів мінімальної заробітної плати у 2017 році станом на 01.01.2017 становить - 640000,00 грн. (200*3200,00 грн.).

При цьому, положеннями ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3723,00 грн., а тому, 200 розмірів мінімальної заробітної плати у 2018 році становлять 744600,00 грн. (200*3723,00 грн.).

Як видно з матеріалів справи, в межах процедури, встановленої КПК України, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2017 у справі № 757/72170/17-к накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме:

квартиру АДРЕСА_34 (реєстраційний номер: 0);

квартиру АДРЕСА_35 (реєстраційний номер: 00);

квартиру АДРЕСА_36 (реєстраційний номер: 00);

квартиру АДРЕСА_37 (реєстраційний номер: );

квартиру АДРЕСА_38 (реєстраційний номер: 0);

квартиру АДРЕСА_39 (реєстраційний номер: 00);

квартиру АДРЕСА_40 (реєстраційний номер: 00);

квартиру АДРЕСА_41 (реєстраційний номер: 00);

квартиру АДРЕСА_42 (реєстраційний номер: 0);

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2018 у справі № 757/1184/18-к клопотання старшого слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт задоволено: визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні від 18.11.2016 № 00003536 шляхом передачі у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в управління належне ОСОБА_1 майно, визначене ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2017 у справі № 757/72170/17-к, а також зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2017 у справі № 757/70174/17-к накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування рухомим майном, а саме:

транспортним засобом BMW ALPINA В6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4;

транспортним засобом BMW Х6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5;

та позбавлення права власності на відчуження та розпорядження нерухомим майном:

житловий будинок АДРЕСА_49, загальною площею 452,9 кв. м.;

машиномісце/гараж АДРЕСА_50, загальною площею 18,4 кв.м;

квартира АДРЕСА_51, загальною площею 168,9 кв.м.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2017 у справі № 757/43244/17-к накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно, а саме:

транспортний засіб BMW ALPINA В6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4;

транспортний засіб BMW Х6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2017 у справі № 757/53400/17-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури України Опанасенка В.І. про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна задоволено: передано у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в управління належне ОСОБА_2 майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2017 у справі № 757/70174/17-к та зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40440/17-к накладено арешт у кримінальному провадженні від 18.11.2016 № 00003536 на належне ТОВ «Київ Сіті Апартментс» майно, а саме:

машиномісце № 213 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень) за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 182 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 76 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 75 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 88 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 87 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 65 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 49 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 52 в підземному паркінгу (підвал 1-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32В (реєстраційний номер: 000);

машиномісце № 145 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

машиномісце № 144 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32А (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер: 00);

машиномісце НОМЕР_16 (цокольний поверх, літера А), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 18Б, (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер: 00);

квартира: за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер: 00);

квартира: за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_13 (реєстраційний номер: 00);

машиномісце (підвал 2-й рівень), за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 16, гараж НОМЕР_15 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_14 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_16 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_18 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_44 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_45 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_21 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_22 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_23 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: м. Київ, Дніпровська набережнаАДРЕСА_24 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_25 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_26 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_27 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_28 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_29 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: м. Київ, Дніпровська набережнаАДРЕСА_30 (реєстраційний номер: 00);

квартира, за адресою: АДРЕСА_31, (реєстраційний номер: НОМЕР_6);

машиномісце в підземному паркінгу, за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, буд. 2Б, гараж НОМЕР_8 (реєстраційний номер: НОМЕР_7).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2017 у справі № 757/53401/17-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури України Опанасенка В.І. про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна задоволено: передано у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в управління належне ТОВ «Київ Сіті Апартментс» майно, на яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40440/17-к накладено арешт та зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40451/17-к накладено арешт на належне ТОВ «Голдвейн» майно, а саме:

цілісний майновий комплекс, бази мисливства та спортивно-любительської ловлі риби загальною площею 3021 кв.м., за адресою: АДРЕСА_46 (реєстраційний номер: 33);

земельну ділянку площею 1,5944 га, кадастровий номер НОМЕР_9, за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, Хоцьківська сільська рада (реєстраційний номер: 33).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2017 у справі № 757/53401/17-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури України Опанасенка В.І. про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна задоволено: передано у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в управління належне ТОВ «Голдвейн» майно, на яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40451/17-к накладено арешт та зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40449/17-к накладено арешт на належне ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» майно та нерухоме майна, яке зареєстроване за ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор», яке діє від власного імені та за рахунок і в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Цитадель», а саме:

незавершене будівництво, 9% готовності за адресою: АДРЕСА_47, буд. 35/3 (реєстраційний номер: 31);

земельну ділянку площею 0,0173 га, кадастровий номер НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 31);

земельну ділянку площею 0,1569 га, кадастровий номер НОМЕР_11 за адресою: АДРЕСА_47, 4, 4А (реєстраційний номер: 31);

земельну ділянку площею 0,3 га, кадастровий номер НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельну ділянку площею 0,3 га кадастровий номер НОМЕР_13 за адресою: АДРЕСА_47 (реєстраційний номер: 1);

земельну ділянку площею 0,1977 га, кадастровий номер НОМЕР_14 за адресою: АДРЕСА_47, ділянка 35/3 (реєстраційний номер: 1);

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_47, площею 780,6 кв.м. (реєстраційний номер: 9129568);

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_47, площею 433,2 кв.м. (реєстраційний номер: 7259288);

квартиру за адресою: АДРЕСА_32 (реєстраційний номер: 32270199);

машиномісце за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж 30 (реєстраційний номер: 33836956);

машиномісце за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б гараж 32 (реєстраційний номер: 33847888);

машиномісце за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, буд. 27Б, гараж 29 (реєстраційний номер: 33848180);

нежитлове приміщення № 203 площею 162,6 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29521510);

машиномісце № 1 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524181);

нежитлове приміщення № 901 площею 474,5 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524530);

машиномісце № 2 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер: 29524681);

машиномісце № 7 за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Красних Зорь, буд. 2А (реєстраційний номер 29526214);

накладено арешт на майно, а саме: заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження корпоративних прав TOB «Київ Сіті Апартментс» в частині 12 %від загальної частки, ТОВ «Охоронне підприємство «Група Скіф» в частині 10 % від загальної частки, ТОВ «Голдвейн» в частині 100%від загальної частки, ТОВ «Юнісон Груп» в частині 10 % від загальної частки, які належать їх учаснику ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор», а також заборонено державним реєстраторам та нотаріусам вносити зміни пов'язані зі зміною засновників, зміни у статутному документі товариства, а також будь-які інші реєстраційні дії щодо ТОВ «Київ Сіті Апартментс» в частині 12 % від загальної частки, ТОВ «Охоронне підприємство «Група Скіф» в частині 10 % від загальної частки, ТОВ «Голдвейн» в частині 100%від загальної частки, ТОВ «Юнісон Груп» в частині 10 % від загальної частки, які належать ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2017 у справі № 757/53397/17-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури України Опанасенка В.І. про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна задоволено: передано у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в управління належне ТОВ «Компанія з управління активами «Ексульсіор» майно, на яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40449/17-к накладено арешт та зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 757/2801/18-к накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Скай-1» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування нерухомим майном, а саме: нежилі приміщення № 1 (групи приміщень № 24) та № 1 і № 2 (групи приміщень № 24а) на першому поверсі торговельно-офісного комплексу з об'єктами громадського призначення (літера «В») загальною площею 381,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Спортивна, 1 А.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2018 у справі № 757/5066/18-к передано у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національному агентству належне ТОВ «Скай-1» майно, на яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 757/2801/18-к накладено арешт та зобов'язано Національне агентство забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі даної ухвали щодо передачі Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

Отже, за результатами аналізу вказаних ухвал, в контексті наведеного аналізу норм, суд вважає, що передача в управління вказаного майна позивачів та необхідність його реєстрації свідчить лише про сам факт необхідності прийняття відповідачем такого майна відповідно до, наприклад, акту передачі-приймання майна та додатково підтверджує проведений судом правовий аналіз порядку дій відповідача, встановлений ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Також варто відмітити, що необхідність виконання вказаних ухвал не тільки жодним чином не нівелює встановлений Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» обов'язок відповідача здійснити оцінку такого майна, яка повинна передувати здійсненню управління останнім, а навпаки, встановлює обов'язок Національного агентства вчинити, передбачені вказаними статтями дії у чіткій послідовності, передбаченій Законом.

За таких обставин, посилання представників відповідача на втручання ухвалою про забезпечення позову в кримінальне провадження є необґрунтованим та безпідставним.

Суд також висловлює своє розуміння того, що відповідач потребує певного часу для того, щоб у новій ситуації (Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» набрав чинності 11.12.2015, а Національне агентство створено 20.12.2016 та лише нещодавно розпочало здійснення своїх безпосередніх функцій, що є загальновідомим фактом) напрацювати відповідну практику з вирішення питань щодо виконання його основних функцій, передбачених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», проте таке напрацювання повинно відбуватись без порушення чиїх-небудь прав, захист яких покликаний здійснювати суд.

При цьому, слід також відмітити, що суд не повноважений ставити під сумнів вказані ухвали, винесені слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва. Натомість, роль суду в даному випадку полягає, у тому числі, в тому, щоб перевірити, чи сумісні, зокрема, з принципами, викладеними у Конвенції, наслідки їх тлумачення та застосування чинного законодавства відповідачем при виконанні таких ухвал.

Так, у рішенні від 10.05.2011 у справі «Серявін проти України» ЄСПЛ вкотре наголосив, що стаття 1 Першого протоколу, по суті, гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак ці три норми не можна розглядати як «окремі», тобто не пов'язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства» (Lithgow and Others v. the United Kingdom) від 08.07.1986, п. 106, серія A, № 102).

При цьому, в вказаному рішенні ЄСПЛ зауважив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [GC], № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

У рішенні від 21.12.2010 у справі «Андрій Руденко проти України» ЄСПЛ нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (див. згадане вище рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України».

В той же час, у рішенні від 22.02.2005 «Новоселецький проти України» ЄСПЛ вказав, що стаття 1 Протоколу № 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов'язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення «Броньовський проти Польщі» [GC], № 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення «Спорронг та Лонрот проти Швеції», від 23.09.1982, серія А, № 52, стор. 26, п. 69).

Таким чином, заходи забезпечення позову вжиті судом не тільки з метою дотримання законності, балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав позивачів, але і з метою, у тому числі, не допущення свавілля в ході здійснення, передбаченого вказаними нормами Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління відповідачем вказаними активами.

Отже, проаналізувавши клопотання представника Національного агентства від 26.03.2018 про скасування заходів забезпечення позову, суд встановив, що останнє мотивоване відсутністю правових підстав та належного обґрунтування для застосування заходів забезпечення позову.

Іншими словами, у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову фактично висловлено незгоду з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018.

Разом з тим, суд звертає увагу, що незгода з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є приводом для її оскарження в апеляційному порядку.

Також варто зауважити, що найкращий європейський досвід щодо забезпечення адміністративного позову в адміністративному судочинстві акумульовано у Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, які враховані при розробці інституту забезпечення адміністративного позову в Україні.

Так, викладені нижче принципи стосуються тимчасового судового захисту стосовно адміністративних актів.

Термін «адміністративний акт» означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

Це визначення, в якому під актами маються на увазі заходи або рішення, «вжиті/прийняті в рамках здійснення владних повноважень», охоплює не лише акти адміністративних органів влади, а також заходи, вжиті іншими особами, юридичними особами публічного та приватного права або фізичними особами, які певною мірою наділені публічно-владними повноваженнями.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміні стративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правоможний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов'язку на адміністративний орган влади.

При цьому, органи державної влади зобов'язані діяти відповідно до закону і, якщо їхні рішення оскаржуються, довести в правоможному суді, що вони дотримувались відповідних норм.

Вимога щодо оскарження акту в суді не потребує детального роз'яснення. Захід тимчасового захисту на певний час призупиняє або обмежує у даній справі повноваження адміністративного органу влади щодо негайного і, у разі необхідності, примусового виконання своїх рішень чи заходів, які підлягають виконанню згідно з правом. Таке обмеження є виправданим лише у разі, якщо відповідний акт, захисту від виконання якого домагається особа, може бути змінено або скасовано.

Мета тимчасового судового захисту - це не негативний вплив на ефективність діяльності органів державної влади, а радше забезпечення справедливості, яка має бути основною рисою взаємин між особами та адміністративною владою. Гарантувати таку справедливість повинні суди.

На цьому наголошує другий принцип, в якому зазначено, що, розглядаючи клопотання про надання тимчасового захисту, суд має взяти до уваги всі відповідні фактори та інтереси. Інтереси суспільства, особи, якій адресовано даний акт, третіх сторін щодо негайного і повного виконання адміністративного акту можуть різнитися і суперечити один одному.

Разом з тим, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В свою чергу, ч. 2 ст. 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Більше того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно з постановами Верховного Суду України від 31.05.2016 у справі № 826/11379/14, від 10.05.2016 у справі № п/800/362/15, від 20.04.2016 у справі № 826/16796/14, від 12.04.2016 у справі № 813/7851/13-а, від 01.03.2016 у справі № 826/4860/13-а, від 03.02.2016 у справі № 826/72/15, від 02.02.2016 у справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 у справі № 816/1229/14, від 17.11.2015 у справі № 2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 у справі № 826/4418/14, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ЄСПЛ у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, Заява № 28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, п. 158) (п. 29 рішення ЄСПЛ від 16.08.2013 у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява № 20390/07).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд наголошує на тому, що представниками відповідача, на момент розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не надано суду жодних доказів чи пояснень щодо здійснення Національним агентством, передбачених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», дій та заходів з управління вищевказаними активами, переданими останньому зазначеними ухвалами слідчих суддів, зокрема, щодо вчинених дій та прийнятих рішень при прийнятті активів в управління в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 19 вказаного Закону, та виконання, визначених ст. 21 цього ж Закону вимог щодо проведення оцінки активів, конкурсів, укладення відповідних договорів тощо, а також стосовно законності та обґрунтованості таких дій та заходів.

За таких обставин, суд встановив, що у межах спірних правовідносин досі існує небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а заявником не доведено, що підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів, відпали.

Також суд вважає за необхідне ще раз наголосити на тому, що вжиття заходів забезпечення позову має метою та наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а суд не висловлює думку щодо законності чи правомірності спірних рішень та дій, і рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено у зв'язку з оскарженням зазначених рішень та дій.

Стосовно ж посилань представників відповідача з приводу того, що характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, є кримінально-правові відносини в межах кримінального провадження від 18.11.2016 № 00003536 та виконання ухвал слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до змісту ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлено, що активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч.ч. 1, 4, 5-7 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні. Правову основу діяльності Національного агентства становлять Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти. Закон України «Про центральні органи виконавчої влади», інші закони, що регулюють діяльність органів виконавчої влади, а також Закон України «Про державну службу» застосовуються до Національного агентства та його працівників у частині, що не суперечить цьому Закону. Національне агентство складається з центрального апарату і територіальних управлінь. Національне агентство є юридичною особою публічного права.

Статтею 9 названого Закону встановлено, що Національне агентство виконує такі функції: 1) проведення аналізу статистичних даних, результатів досліджень та іншої інформації про виявлення, розшук та управління активами; 2) підготовка пропозицій щодо формування та реалізації державної політики у сфері виявлення, розшуку та управління активами, розроблення проектів нормативно-правових актів з цих питань; 3) здійснення заходів з виявлення, розшуку, проведення оцінки активів за зверненням слідчого, детектива, прокурора, суду (слідчого судді); 4) організація здійснення заходів, пов'язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами; 5) формування та ведення Єдиного державного реєстру активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні; 6) здійснення співробітництва з органами іноземних держав, до компетенції яких належать питання щодо виявлення, розшуку та управління активами, іншими компетентними органами іноземних держав, відповідними міжнародними організаціями; 7) участь у забезпеченні представництва прав та інтересів України у закордонних юрисдикційних органах у справах, пов'язаних з поверненням в Україну активів, одержаних від корупційних та інших злочинів; 8) надання роз'яснень, методичної та консультаційної допомоги слідчим, детективам, прокурорам та суддям з питань, пов'язаних з виявленням, розшуком, проведенням оцінки та управлінням активами; 9) інші функції, визначені законом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 3 ст. 9 КПК України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Отже, частина 3 ст. 9 КПК України взагалі виключає вплив «інших законів» на питання визначення повноважень суб'єктів кримінального процесу.

Таким чином, аналіз норм КПК України свідчить про те, що законодавець визначив повноваження кожного суб'єкта кримінального процесу лише цим Кодексом і виключив будь-яку можливість виводити наявність таких повноважень із положень «інших законів». Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-К.

При цьому, з аналізу змісту КПК України видно, що ним не визначено відповідача як суб'єкта кримінального процесу, так само КПК України не визначає повноваження відповідача.

В свою чергу, Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не містить бланкетних норм, які відсилають Національне агентство до КПК України при виконанні ним наданих вказаним Законом повноважень щодо реалізації владних управлінських функцій.

Крім того, нормами КПК України не передбачено порядку управління вказаними активами, так само як і відсутній будь-який механізм оскарження, в процесі здійснення Національним агентством такого управління, дій, рішень та бездіяльності останнього, а передбачено лише прийняття слідчим суддею, судом процесуальних рішень про накладення арешту та передачу речових доказів.

Натомість такий порядок управління активами встановлено саме Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а також відповідними нормами інших законів України та постанов Кабінету Міністрів України, посилання на які прямо зазначені у нормах названого Закону.

За таких умов, з аналізу змісту вказаних норм чітко видно, що, по-перше, КПК України не регулює спірні правовідносини, по-друге, Національне агентство, будучи центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, особою публічного права, правову основу діяльності якого становлять, зокрема, Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, виконуючи зазначені функції, є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України, а спір, який виник між позивачами та відповідачем щодо, зокрема, визнання протиправними дій та рішень з управління активами, що і є однією з основних функцій відповідача, є публічно-правовим спором у розумінні КАС України та, відповідно, належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, аналізу письмових та усних пояснень представників сторін у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та, відповідно, про відмову у його задоволенні.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи.

Частиною 4 ст. 9 КАС України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як вже зазначено, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2018 забезпечено адміністративний позов.

Водночас, у ході судового розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, судом, з пояснень представника відповідача встановлено, що ухвали щодо передачі Національному агентству у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» частки, яка належить на праві власності ОСОБА_2 в статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор», відповідачу не надходило.

З пояснень представника ГПУ судом також встановлено, що така ухвала судом не приймалась.

Водночас, представником позивача доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, а останній у судовому засіданні визнав вказані обставини.

Частиною 1 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, як встановлено судом, частка, яка належить на праві власності ОСОБА_2 в статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» не передавалась Національному агентству у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

В той же час, у судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ухвали щодо передачі Національному агентству у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» частки, яка належить на праві власності ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор», а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»; частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн», відповідачу не надходило.

При цьому, з пояснень представника ГПУ судом встановлено, що така ухвала судом не приймалась.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, представник позивача у судовому засіданні не визнав зазначені обставини, проте будь-яких доказів на підтвердження прийняття вказаних ухвал, всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України, суду не надав.

За таких обставин, проаналізувавши в контексті зазначених норм матеріали справи та наведені пояснення представників сторін у їх сукупності, суд вважає за необхідне скасувати з власної ініціативи вжиті у даній справі заходи забезпечення адміністративного позову в частині:

заборони Державному підприємству «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ) та/або іншим організаторам електронних торгів вчиняти будь-які дії щодо реалізації майна, яке на праві власності належить:

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме:

частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»;

частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ) вчиняти дії з управління майном, що не відповідає критерію розміру вартості такого майна, визначеного ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яке на праві власності належить:

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»; частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

заборони будь-яким особам, які виконують повноваження суб'єктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі будь-яким державним реєстраторам та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим суб'єктам, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівників та склад учасників ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), у тому числі але не виключно, вносити зміни до відомостей про осіб, які призначаються (обираються) до органу управління вказаних юридичних осіб, уповноважених представляти вказаних юридичних осіб у правовідносинах з третіми особами, про осіб, які мають право вчиняти дії від імені вказаних юридичних осіб без довіреностей, у тому числі підписувати договори, а також вчиняти дії з проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 157, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

2. Скасувати з власної ініціативи заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 у справі № 826/4264/18, в частині:

заборони Державному підприємству «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ) та/або іншим організаторам електронних торгів вчиняти будь-які дії щодо реалізації майна, яке на праві власності належить:

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»; частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ) вчиняти дії з управління майном, що не відповідає критерію розміру вартості такого майна, визначеного ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яке на праві власності належить:

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_43, ідентифікаційний код: НОМЕР_3), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ) у розмірі 9,8% від розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, );

- ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), а саме: частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Київ Сіті Апартментс» у розмірі 12% від розміру статутного капіталу TOB «Київ Сіті Апартментс»; частки в статутному капіталі (корпоративних прав) TOB «Голдвейн» у розмірі 100% від розміру статутного капіталу TOB «Голдвейн»;

заборони будь-яким особам, які виконують повноваження суб'єктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі будь-яким державним реєстраторам та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим суб'єктам, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівників та склад учасників ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), у тому числі але не виключно, вносити зміни до відомостей про осіб, які призначаються (обираються) до органу управління вказаних юридичних осіб, уповноважених представляти вказаних юридичних осіб у правовідносинах з третіми особами, про осіб, які мають право вчиняти дії від імені вказаних юридичних осіб без довіреностей, у тому числі підписувати договори, а також вчиняти дії з проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ), ТОВ «Голдвейн» (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 1 А, ).

Ухвала, відповідно до ч. 4 ст. 157 та ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена.

Суддя К.С. Пащенко

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2018.