Справа № 754/1040/18
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/370/18
Справа №754/1040/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

за участі: секретарі - Дмітрієвій А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача (третьої особи) - Бабатенко Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третьої роти другого батальйону УПП ДПП старшого лейтенанта поліції Дуплій Романа Сергійовича, 3-тя особа - Департамент Патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №450367 від 20.01.2018, та просив суд скасувати постанову у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та звільнити його від штрафу в розмірі 1020,00 грн по оскаржуваній постанові. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у справі про адмінправопорушення відсутні достатні та належні докази вчиненого ним правопорушення. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності складена за порушення ПДР України п. 8.5.1 «Горизонтальна дорожня розмітка 1.30», а покарання накладено за ч. 5 ст. 122 «Стоянка чи зупинка на місцях для людей з інвалідністю». Проте майданчик, на якому він зупинився не може називатись місцем для осіб з інвалідністю, тому, що він не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог повністю заперечував, у письмовому відзиві поданому до суду зазначив, що твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що 20.01.2018 р. о 16:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Г. Ватутіна, 2-Г, водій рухався на своєму транспортному засобі здійснив зупинку на місці, призначеному для зупинки осіб з інвалідністю, або водіїв, які перевозять людей з інвалідністю. Після виявленого відповідач встановив причини та умови вчинення позивачем адміністративного правопорушення та попередив позивача, що відносно нього буде розгляд адміністративної справи. Позивач стверджував, що він не їхав на даному транспортному засобі і те, що дану парковку здійснила інша особа, а він намагався усунути дане адміністративне правопорушення. Щодо зазначених обставин є відео підтвердження. Постанова відповідачем була винесена у присутності позивача, роз'яснено було всі права та надано її на ознайомлення та підписання, про що свідчить підпис позивача у постанові. Таким чином, при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП із дотриманням встановленої процедури. На підставі наведеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, електронні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 20.01.2018 р. стосовно ОСОБА_1 відповідачем у справі Інспектором роти №3 батальйону №2 полку №2 УПП в м. Києві ДПП ст.лейтенантом поліції Дуплій Р.С. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному порядку Серія АР № 450367.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

В оскаржуваній постанові інспектора зазначено, що гр.ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Рено Кліо», номерний знак НОМЕР_1, 20.01.2018 року о 16-30 годині в м. Києві по пр.. Г. Ватутіна, 2Г здійснив зупинку на місці, яка позначена горизонтальною дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п. 8.5 (1) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 1.30 розділу 34 ПДР позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УП повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач у своєму позові вказує на те, що на нього, як на власника автомобіля було складено постанову про адміністративне правопорушення. На момент приїзду патрульних він знаходився поза межами автомобіля та водієм, згідно ПДР України, не перебував. Також зазначив, що під час розгляду справи, не беручи до уваги його пояснення, та не маючи інших доказів, інспектор Дуплій Р.С., керуючись лише власним переконанням, визнав його винним в даному правопорушенні, чим порушив його права як громадянина України, а саме: ст.ст.21, 62 Конституції України, ст. ст. 8.1, 32 Закону про поліцію та ст. ст. 251, 252, 245, 280 КУпАП. Також зазначає, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1342 в редакції від 05.04.2017 р. в розділі «Обладнання майданчиків для паркування» в п. 22 сказано, що місця для осіб з інвалідністю повинні бути позначені дорожніми знаками та розміткою. Також згідно Державних будівельних норм України, розділ 2 «Загальні вимоги до земельних ділянок» в ч. 2.13 зазначено, що місця для людей з інвалідністю повинні бути не менше 3,5 м. завширшки, а тому місця на даному майданчику не можуть називатися місцями для осіб з інвалідністю, тому, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Посилаючись на необхідність скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач вказує на те, що у справі відсутні достатні та належні докази вчиненого правопорушення безпосередньо позивачем, а також на те, що місця на майданчику не можуть називатися місцями для осіб з інвалідністю, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з опису обставин адміністративного правопорушення, відповідно до спірної постанови, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом та здійснив зупинку на місці, яке позначене дорожньою розміткою 1.30, що забороняється п.8.5 (1) ПДР України.

Також це підтверджується технічним засобом, що має функцію відеозапису, копія якого надана суду представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву.

Доводи позивача жодним чином не спростовують висновки інспектора УПП щодо порушення водієм ПДР України, рішення інспектором прийнято в межах його компетенції, кваліфікація порушення визначена вірно, санкція, застосована до позивача також визначена нормами ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постанова, винесена відповідачем, за змістом та формою відповідає вимогам чинного законодавства.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та надуманість доводів позивача, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 73-76, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч.5, 258, 283 КУпАП, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора третьої роти другого батальйону УПП ДПП старшого лейтенанта поліції Дуплій Романа Сергійовича, 3-тя особа - Департамент Патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2018 р.

Суддя