Справа № 805/734/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 р. Справа№805/734/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2), у якій просить суд:

- зобовязати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (Список №1) з 01 вересня 2017 року, з урахуванням страхового стажу та пільгового стажу роботи за Списком №1 з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева;

- скасувати Рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 листопада 2017 року №46/340 та Рішення Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 грудня 2017 року як незаконні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області №46/340 від 22 листопада 2017 року йому було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева.

Крім того, Костянтинівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту другого статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за Списком №1 з посиланням на недостатність пільгового стажу.

Вказані рішення вважає протиправними, оскільки в підтвердження пільгового стажу, у звязку із втратою трудової книжки, надав довідки про стаж №40/12 від 30 вересня 2010 року та про пільговий стаж №40/12 від 14 жовтня 2010 року, які були видані ліквідатором Заводу «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева. Позивач зазначив, що відповідачем не заперечується факт того, що посада «засипальник шихти» відноситься до Списку №1 згідно ОСОБА_2 Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року розділ ХV «Скляне та фарфорно-фаянсове виробництво» та атестована у відповідності до ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №162. Єдиною підставою відмови є відсутність можливості провести перевірки довідки про стаж та довідки пільгового характеру, які видані ліквідатором Заводу «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева.

23 лютого 2018 року Відповідачем-1 направлено відзив, який отримано судом 26 лютого 2018 року, з якого, зокрема, вбачається, що у звязку з тим, що заявник на підтвердження стажу роботи у вересні 2017 року надав довідки, які виписані більш ранньою датою, вони підлягають перевірці з урахуванням вимог п. 4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1. Орган, що призначає пенсію, має право перевіряти обґрунтованість видачі наданих заявником документів. Оскільки відсутня можливість здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів, 22 листопада 2018 року Комісією при головному управлінні було прийнято рішення щодо відмови у підтвердженні періоду роботи позивача на пільгових умовах за списком №1 за період з 23 липня 1979 року по 7 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 6 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева. Вважає, що спірне Рішення Комісії є правомірним та прийнятим відповідно до вимог законодавства України. Просив в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

14 березня 2018 року Відповідачем-2 направлено відзив на адміністративний позов, який отримано судом 20 березня 2018 року, з якого вбачається, що до страхового стажу роботи позивача не враховані спірні періоди роботи оскільки, у позивача відсутня трудова книжки, а документи з кадрових питань Костянтинівського державного підприємства Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева на державне збереження до архіву не надходили. Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 30 років 9 місяців 5 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку №1 складає 0 років 0 місяців 0 днів. На момент звернення відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 6 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20 лютого 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року відкладено розгляд справи до 16 березня 2018 року у звязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачів.

У судовому засіданні 16 березня 2018 року було оголошено перерву до 27 березня 2018 року.

27 березня 2018 року сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, докази належного повідомлення знаходяться в матеріалах справи.

Позивач через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представники відповідачів у судове засідання не зявились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), 25 вересня 2017 року звернувся до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії. 2 жовтня 2017 року позивач додатково надав заяву №39 про підтвердження стажу роботи, до якої було надано: копія паспорту, ідентифікаційного номеру; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2017 №; довідка про відсутність документів в архіві від 25.09.2017 №05-01-31/267; довідка про стаж роботи від 30.09.2010 №40/12; довідка про пільговий стаж роботи від 14.10.2010 №40/12; довідка про перейменування підприємства від 14.10.2010 №40/12; довідка про заробітну плату від 14.10.2010 №921;копія наказу «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» від 30.07.1996 №341; заява про відсутність трудової книжки (а.с.19, 36). Ця обставина сторонами не оспорюється.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №40/12 від 14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 повний робочий день працював в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева на посаді засипальника шихти у періоди: з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року (1 рік 3 місяці 19 днів); з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року (0 років 0 місяців 11 днів); з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року (3 роки 10 місяців 24 дня), що передбачено Списком № 1, затвердженим постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. З довідки вбачається, що вона видана на підставі табелів обліку робочого часу, Наказу 341 від 30.07.1996 (а.с.16,17).

Відповідно до архівної довідки Заводу «Автоскло» ім.К.Т.Бондарєва № 40/12 від 30 вересня 2010 року ОСОБА_1 повний робочий день працював в Костянтинівському ВО «Автоскло» в період часу з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року; з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року; з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року засипальника шихти. З довідки вбачається, що вона видана на підставі особистих карток обліку Ф, картки за формою Т-2, «С» №18 в книзі звільнених за 1980 рік, «Р-С» №24 в книзі звільнених за 2000 рік, наказів по особовому складу за 1982 рік. (а.с.17).

Із змісту довідки №40/12 від 14 жовтня 2010 року вбачається, що загальний пільговий стаж ОСОБА_1 за вищевказаними періодами становить 5 років 2 місяця 24 дні. Довідка видана на підставі обліку робочого часу, розрахункових відомостей, наказу «Про атестацію робочих місць» № 341 від 30 липня 1996 року (а.с.16).

25 вересня 2017 року позивач звернувся до Костянтинівського обєднаного управління ПФУ Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком Список №1 (а.с.19).

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області №46/340 від 22 листопада 2017 року позивачу було відмовлено у підтверджені періоду роботи на пільгових умовах за Списком №1 з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева () у звязку з відсутністю можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів (а.с. 11-12).

Також Рішенням Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 1 грудня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно статті 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку №1. Вказане рішення мотивоване тим, що орган, що призначає пенсію, має право здійснювати перевірку обґрунтованості видачі довідок про стаж роботи та довідок про заробітну плату, у заявника відсутня трудова книжка та відповідно до архівної довідки від 25 вересня 2017 року №05-01-31/267 документи з кадрових питань Костянтинівського заводу Автоскло ім. К.Т. Бондарева на державне зберігання в архів не надходили, тому спірні періоди до страхового стажу не враховані. Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 30 років 9 місяців 5 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку №1 складає 0 років 0 місяців 0 днів (а.с. 14-15).

Суд вважає, що вказані рішення відповідачів є неправомірними з таких підстав.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «про пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введен-ня в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав пра-во на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За приписами п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Професія «засипальника шихти» була віднесена до Списку № 1» відповідно до постанови ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року.

Положення вказаної постанови ОСОБА_2 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року діяли до 25 січня 1991 року, а 26 січня 1991 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», за якою посада засипальники шихти (1150101а-12240) також віднесена до Списку №1.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року посада «засипальник шихти» відповідно до розділу XV «Скляне та фарфорно-фаянсове виробництво» підрозділу І теж відноситься до Списку N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, положення вказаного пункту передбачають, віднесення періоду роботи до пільгового стажу незалежно від дати внесення посади або професії до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до статті 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для підтвердження трудового стажу можуть бути надані будь-які документи, які містять відомості про періоди роботи.

Стаж роботи позивача ОСОБА_1 за професією засипальник шихти, передбаченою Списком № 1 в період часу з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева підтверджено довідками Заводу «Автоскло ім.К.Т.Бондарєва» № 40/12 від 30.09.2010 року (а.с.17), довідкою № 40/12 від 14.10.2010 року (а.с.16), наказом «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» № 341 від 30.07.1996.

Оскільки документи з кадрових питань (особового складу) Костянтинівського заводу «Автоскло ім. К.Т. Бондарєва» на державне зберігання в архів не надходили, крім того, згідно інформації від 08.04.2011 №3/5Б ліквідатора Костянтинівського заводу «Автоскло ім. К.Т. Бондарєва» ОСОБА_3 в період з 23.20.2011 по 10.03.2011 невстановленою особою здійснено крадіжку архіву підприємства банкрута у звязку з чим ліквідатором по факту крадіжки подана заява до правоохоронних органів та ОСОБА_2 від 18.03.2011 дізнавачем СД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області порушена карна справа за статтею 357 частини 1 Кримінального кодексу України, провести перевірку обґрунтованості видачі наданих довідок неможливо(а.с. 37).

Суд зазначає, що неможливість відповідачу здійснити перевірку довідки пільгового характеру не є підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії, оскільки довідка містить усі необхідні записи, крім того проведено атестацію робочого місця, тобто у звязку з відсутністю можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, період роботи позивача ОСОБА_1 на посаді засипальника шихти з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року слід зарахувати до стажу роботи за Списком №1, оскільки відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Крім того, з урахуванням пільгового стажу роботі на посаді засипальника шихти з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року, позивач ОСОБА_1 має пільговий стаж за Списком №1: 5 років 2 місяця 24 дня, тобто більше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, він має бути переведений на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню віку 55 роки, тобто з 1 вересня 2017 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно не підтверджено, а Костянтинівським обєднанням управленням Пенсійного фонду України Донецької області безпідставно не враховано до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоди роботи з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді «засипальника шихти» в Костянтинівському заводі «Автоскло ім.К.Т.Бондарєва».

Суд дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове, в межах заявлених вимог, задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено пільговий стаж роботи позивача.

Разом з цим, стосовно зобовязання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. Уразі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Отже, рішення суду щодо зобовязання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах є фактичним втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії, суд дійшов до висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно п. а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновку суду.

Костянтинівському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області слід повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2017 про призначення пенсії на підставі п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, з 1 вересня 2017 року, з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що сплата судового збору була відстрочена до вирішення цієї справи по суті, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області №46/340 від 22 листопада 2017 року про відмову у зарахуванні до стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева.

Визнати протиправним і скасувати рішення Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 1 грудня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2017 про призначення пенсії на підставі п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, з 1 вересня 2017 року з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 23 липня 1979 року по 07 листопада 1980 року, з 26 листопада 1982 року по 06 грудня 1982 року та з 25 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року на посаді засипальника шихти в Костянтинівському державному підприємстві Завод Автоскло ім. К.Т. Бондарева.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 5 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.