Справа № 678/1269/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/1269/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко А.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2017 року (смт. Летичів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов'язання зарахування стажу та виплату допомоги,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Летичівського районного суду Хмельницької області з позовом до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов'язання зарахування стажу та виплату допомоги.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2017 року адміністративний позову задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 виплати грошової допомоги;

- зобов'язано Летичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 з 22 серпня 1980 року по 17 жовтня 1983 року, з 01 листопада 1983 року по 31 серпня 2017 року до страхового стажу, що дає право на визначення права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", нарахувати та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_2 (прізвище змінено після одруження на ОСОБА_2), 29 серпня 1979 року зарахована викладачем по класу баяна у Волочиську дитячу музичну школу (запис №1) звідки звільнена 21 серпня 1980 року у зв'язку з переїздом на нове місце проживання (запис №2). З 01 серпня 1980 року зарахована до Летичівської дитячої музичної школи викладачем по класу баяна (запис №3). 17 жовтня 1983 року звільнена із займаної посади у зв'язку з переводом чоловіка на нове місце роботи (запис №4). З 01 листопада 1983 року зарахована викладачем по класу баяна до Летичівської дитячої музичної школи (запис №5).

19 липня 2017 року ОСОБА_2 призначено пенсію, яка обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з тим, що понад 36 років позивач працювала у сфері освіти, вона звернулась із заявою до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Управління) щодо виплати їй десяти місячних пенсій у відповідності до п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, 04 жовтня 2017 року Управління листом №25/Г-10 відмовило їй у задоволенні поданої заяви мотивуючи своє рішення тим, що період її роботи з 23 червня 1980 року по 21 серпня 1980 року, з 22 серпня 1980 року по 17 жовтня 1983 року, з 01 листопада 1983 року по 31 серпня 2017 року на посаді викладача по класу баяна зараховано до страхового стажу, який на день звернення становить 40 років 11 місяців 1 день.

Проінформовано ОСОБА_2 про те, що Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року не передбачено посади викладача позашкільного навчального закладу, ці працівники не можуть скористатися правом зарахування роботи на посаді викладача позашкільного навчального закладу до стажу роботи, що дає право на вихід на пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим підстав для призначення їй одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" немає.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що робота на займаній позивачем посаді підпадає під дію п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо права на пенсію за вислугу років як працівника освіти, страховий стаж ОСОБА_2 становить більше, ніж 30 років, позивач до цього не отримувала будь-яку пенсію. Відтак, в силу вимог п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_2 має право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25-30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 р.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту" і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні ст.4 Закону України "Про позашкільну освіту".

Початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів (п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року).

Згідно Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, зокрема, в загального освітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної, навчально-виробничої частини або з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги, практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інші форми гурткової роботи.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 № 397/21 дія постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що вбачається із листа Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Згідно з п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджених Кабінетом Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е, ж ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. А також відповідно п.5 вказаного Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2001 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладене свідчить про те, що музична школа є позашкільним закладом освіти, викладач якого вважається педагогічним працівником. Період роботи викладача у музичній школі зараховується до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Відтак, ОСОБА_2 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 квітня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.