Справа № 361/1348/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1348/17
Провадження № 2-а/361/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання призначити пенсію,

установив:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з адміністративним позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання призначити пенсію.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що до липня 1997 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали у м. Бровари по АДРЕСА_3 надалі виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

30 червня 2016 року представник позивачів ОСОБА_4 особисто звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявами про призначення пенсій за віком. До заяв додано всі необхідні та достатні документи для призначення пенсій, а саме: довідка про службу у Збройних Силах, оригінали трудових книжок, нотаріально посвідчені копії паспортів, картки платників податків, заяви про перерахування пенсійних виплат на банківські рахунки, нотаріально посвідчені копії довіреностей, паспорт представника.

Спеціалістом УПФУ оглянуті надані документи та звірені копії згідно з оригіналами, але в прийнятті та реєстрації заяв відмовлено в зв'язку з відсутністю внутрішніх паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрацією в м. Броварах.

За фактом неприйняття заяв від 30.06.2016 р. до Броварського відділу поліції ГУНП України в Київській області подано відповідну заяву.

08.07.2016 р. в зв'язку з неприйняттям заяв та документів, заяви про призначення пенсій за віком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із засвідченням на них справжності підпису довіреної особи та встановленням його дієздатності нотаріусом з доданими документами, в тому числі оригіналами трудових книжок, направлені до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області поштою.

Листами Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 349/3-01 від 26.07.2016 р. в призначенні пенсій відмовлено. В обґрунтування відмови зазначено, що в поданих документах відсутня інформація про реєстрацію або фактичне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у м. Бровари та Броварському районі Київської області.

Позивачі вважають такі дії відповідача неправомірними.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як непрацюючим пенсіонерам, з дати звернення 30 червня 2016 року.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та їхній представник ОСОБА_4 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судове засідання представник відповідача Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду письмові заперечення на позов, в яких просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що 30 червня 2016 року ОСОБА_4, як представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявами про призначення пенсії (а.с.7,8).

Оскільки представник ОСОБА_4 не надав паспорти зазначених вище осіб, йому було відмовлено в реєструванні заяв. Натомість заяви, завірені нотаріально, оригінали та копії трудових книжок, копії паспортів громадян України для виїзду за кордон були направлені поштою та зареєстровані 12.07.2016 р. за реєстраційним № 395/3-01.

У відповідь на звернення Управлінням було направлено лист вих. № 349/3-01 від 26.07.2016 р., в якому, з посиланням на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою Правління пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року № 1566/11846 (надалі - Порядок № 22-1), зазначалось, що відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації) особи. У поданих представником документах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була відсутня будь-яка інформація про реєстрацію або фактичне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у місті Бровари чи Броварському районі (а.с.9,10).

Окрім того, що відсутня інформація про фактичне місце проживання (реєстрації) позивачів станом на дату направлення заяви про призначення пенсії, також відсутні будь-які докази, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до липня 1997 року проживали в АДРЕСА_4. В трудових книжках позивачів відсутня інформація у відомостях про роботу з місцезнаходженням у місті Бровари чи Броварському районі (а.с.11-18).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Статтею 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з місця реєстрації та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

В свою чергу стаття 197 Кодексу про адміністративні правопорушення встановлює санкцію за проживання без реєстрації місця проживання у вигляді попередження або накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, хоча Конституцією України та Законами України передбачено свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, але все ж таки визначено обов'язок реєстрації місця проживання та відповідальність за порушення цього обов'язку.

До нормативно-правових актів, які регулюють реєстрацію місця проживання фізичної особи відносять також Цивільний кодекс України, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Подання відомостей про місце реєстрації фізичної особи потрібно також при медичному обслуговуванні, наданні соціальної допомоги при народженні дитини, реєстрації місця проживання дитини, призначення пенсії за віком, пенсії по інвалідності, пенсії у зв'язку з втратою годувальника, пенсії за вислугу років. Громадяни України без реєстрації місця проживання не можуть брати участь в президентських, парламентських та місцевих виборах.

Як зазначено в Законі, пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати. Отже, пенсія по віку інакше, як довічно призначена бути не може. Право на призначення пенсії довічно надається тільки власнику паспорта громадянина України, який є безтерміновим. Надані позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 копії паспортів громадян України для виїзду за кордон не дають право на призначення довічної пенсії, оскільки паспорт ОСОБА_1 дійсний до 11 січня 2018 року, а паспорт ОСОБА_2 дійсний до 30 травня 2017 року. До позовної заяви не надано жодних доказів чи гарантій того, що дії термінів паспортів позивачів будуть подовжені.

Статтею 49 Закону передбачено умови припинення виплати пенсії, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Сільські ради та органи реєстрації актів цивільного стану громадян надають управлінням Пенсійного фонду України звітність про померлих кожного тижня, щоб уникнути переплати у виплаті пенсій. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, щоб Посольства чи Консульства України в Ізраїлі надавали інформацію до Управлінь Пенсійного фонду України про смерть громадян України, які постійно проживають в Ізраїлі та перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

Пунктом 5 Порядку 22-1 передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія призначається, відновлюється за наявними документами.

Відповідно до положень п. 7 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику. За документ, що засвідчує відсутність у заявника ідентифікаційного номера для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні державні органи та мають відмітку у паспорті, береться копія сторінки паспорта з відміткою про те, що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера; б) документи про стаж, що визначені Порядком № 22-1 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію, додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку; в) довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 р. а починаючи з 01.07.2000 р. індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за встановленою формою.

Відповідно до ч.1 с. 40 Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) документи, що засвідчують особливий статус особи; д) клопотання (направлення) про достроковий вихід на пенсію.

Згідно з пунктом 30 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсій, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Заяви про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив, що Управлінням не було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Лист Управління від 26 липня 2016 року, вих. № 349/3-01, не встановлює будь-яких зобов'язань та не змінює права позивачів на пенсійне забезпечення, вказаний лист не є нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії, а є відповіддю на звернення представника позивачів, з чітким роз'ясненням які дії необхідно вчинити та які документи необхідно надати.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області діяло в межах своєї компетенції та відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 6, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 257-263 КАС України, п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р., суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання призначити пенсію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський