Справа № 826/1086/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 березня 2018 року № 826/1086/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), третя особа: Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі міста Києва, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у повернені ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.);

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості у розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.), сплаченого згідно з квитанцією № 0.0.416604844.2 від 31.07.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив повернути кошти, помилково сплачені як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 11 155,00 грн. при придбанні нерухомого майна, оскільки придбавав житло вперше.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву щодо заявлених позовних вимог у встановлений судом строк не надав.

Третя особа письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог у строк визначений судом не надала.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини справи свідчать встановлено, що 04 серпня 2015 року між Позивачем (покупець) та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», код за , було укладено Договір купівлі-продажу квартири від 04.08.2015 року.

Вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 2487.

Відповідно до умов Договору Позивач набув права власності на нерухоме майно (квартиру), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2015 року; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000.

Для проведення реєстрації права власності на нерухоме майно Позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості придбаного нерухомого майна, що становить 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.).

Згідно вимог п. 15-3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 "Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" позивачем сплачено 11 155,00 грн. збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчить квитанція .0.416604844.2 від 31.07.2015 року на суму 11 155,00 грн. про сплату позивачем на рахунок УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва збір з операції нерухомого майна. (а.с.18)

06.12.2017 року Позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.) з огляду на придбання ним житла вперше.

Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 27.12.2017 року № 72646/16 відмовлено Позивачеві у поверненні коштів, у зв'язку із відсутністю правових підстав для повернення коштів, а також повідомлено, що право громадянина на придбання нерухомого майна без сплати відповідного збору може бути визнано у судовому порядку.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у поверненні помилково сплачених коштів, а тому звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, судом встановлено наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (Далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З матеріалів справи, а саме з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що єдиним зареєстрованим за позивачем на праві власності об'єктом нерухомості є квартира за адресою: АДРЕСА_1., придбана за договором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 2487.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Тобто, вказаними нормами визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки:

1) громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла;

2) громадяни, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

При цьому, слід звернути увагу, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, - було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.00 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм - не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, а тому саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Нормами частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку, що саме Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язано довести, що позивач придбав житло згідно договору купівлі - продажу від 04.08.20135 року не вперше.

Таким чином, з наведеного вбачається, що дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поверненні позивачу безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими та неправомірними, оскільки ненадання позивачем документів, що підтверджують придбання нерухомого майна вперше не є підставою для відмови у поверненні такого збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України: від 20 серпня 2015 року по справі К/800/41597/14 від 27 січня 2015 року по справі К/9991/22832/12, від 22 травня 2014 року у справі № К/800/18016/14.

Щодо зобов'язання Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду в м. Києві звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості у розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.), сплаченого згідно з квитанцією № 0.0.416604844.2 від 31.07.2015 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Поряд з цим, п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок №787) визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Так, позивач на підтвердження обставин придбання житла вперше надав суду Інформаційний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41684878 від 04.08.2015.

Згідно вказаного витягу позивачу на праві приватної власності належить об'єкт житлової нерухомості, а саме: квартира АДРЕСА_1 що була предметом договору купівлі - продажу від 04.08.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має право на повернення суми збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування як помилково сплаченого, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язати відповідача звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості у розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.), сплаченого згідно з квитанцією № 0.0.416604844.2 від 31.07.2015 року.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази, а також враховуючи те, що відповідачем не надано будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю.

З урахуванням ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у повернені ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.);

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості у розмірі 11 155.00 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.), сплаченого згідно з квитанцією № 0.0.416604844.2 від 31.07.2015 року.

Присудити з бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, ) на користь ОСОБА_1 (код ІНН НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні, 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.А. Качур