Справа № 802/848/18-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 р. м. Вінниця Справа № 802/848/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (ОСОБА_1, позивач) до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2018 р.

На обґрунтування позову зазначено, що 30.01.2018 р. відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору за виконавчим написом №559 від 20.05.2014 р., яка, на думку позивача, є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Виконавче провадження за виконавчим написом №559 від 20.05.2014 р. відкрито ще у 2016 році. В ході його виконання реалізовано предмет іпотеки, а саме, житловий будинок за 182 656, 80 грн.

Частиною другою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Проте, як вказує позивач, всупереч даній нормі, державним виконавцем винесено постанову не із суми, яка фактично стягнута, а виходячи із загальної суми заборгованості. Окремо також, вказано, що виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу, однак позивачу про наявність такої обставини не відомо, оскільки такі (постанови) до нього не надходили.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву (вх.№12342 від 29.03.2018 р. ) про розгляд справи за його відсутності. Одночасно вказав, що позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про відкладення судового засідання, в задоволенні якої ухвалою від 29.03.2018 р. відмовлено. При цьому, відповідачем відзиву не подано.

Відповідно до частин третьої, дев'ятої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, враховуючи заяву представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до положень статті 205 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

20 травня 2014 р. приватним нотаріусом Київського МНО Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, АДРЕСА_1. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги стягувача ПАТ "КБ"Надра" на загальну суму 214 951, 32 грн.

03 лютого 2016 р. на виконання даного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №50001178.

22.01.2018 р. відбулись електронні торги, на яких реалізовано житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, АДРЕСА_1 за ціною 182 756, 80 грн.

30.01.2018 р. заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 21 495, 13 грн., не погоджуючись з якою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно визначення, наведеного у статті 27 Закону України "Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України розроблена Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, у пункті 8 розділу III Інструкції вказано, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

З аналізу процитованих норм видно, що виконавчий збір стягується із суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а не від загальної суми боргу.

Як видно із оскаржуваної постанови, стягненню підлягає виконавчий збір в сумі 21495, 13 грн., що становить 10 % від суми боргу, а саме 214 951, 32 грн. Однак, майно на яке звернуто стягнення згідно виконавчого напису реалізовано за ціною 182 756, 80 грн. і саме з цієї суми має визначатись розмір виконавчого збору.

Окремо, суд акцентує увагу й на такому.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, постанову про стягнення виконавчого збору, крім випадку, передбаченого статтею 27 Закону, державний виконавець виносить за умови повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.

Натомість, як встановлено судом, постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту15 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, винесено лише 30.03.2018 р., тобто через два місяці після винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

При вирішені цього спору суд також враховує, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Аналізуючи викладені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення винесено без дотримання перелічених вище критеріїв та за відсутності підстав на це, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі судові витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704, 80 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

визнати протиправною та скасувати постанову №50001178 від 30.01.2018 р. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 21 495, 13 грн. від 30.01.2018 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код за ДРФО - НОМЕР_3) 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору сплаченого згідно квитанції від 21.03.18 р. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Винниченка, 29, код ЄДРПОУ - 35003932).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер за ДРФО -НОМЕР_1).

Відповідач:Вінницький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області (вул. Винниченка, 29, м. Вінниця, код ЄДРПОУ - 35003932).

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна