Справа № 206/6484/17(2-а/206/154/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 року справа № 206/6484/17(2-а/206/154/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 р. у справі № 206/6484/17(2-а/206/154/17) за позовом ОСОБА_1 до Інспектор патрульної поліції 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпро Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и Л А :

05 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР № 791212 про притягнення його до адміністративної за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 гривень у зв'язку з порушення п. 15.9 ґ) Правил дорожнього руху України. Позивач не погодився з даною постановою, оскільки зупинка його транспортного засобу була вимушеною та пов'язана з його поганим самопочуття, про що він повідомив інспектора патрульної поліції, але останній на це увагу не звернув та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач, порушуючи правила дорожнього руху, діяв у стані крайньої необхідності, у звязку з чим не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що що 27 листопада 2017 року о 13 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser V8, номерний знак АЕ5599IB, в м. Дніпрі на перехресті вулиці Короленка та проспекту ОСОБА_3, здійснив зупинку ближче 10 метрів від перехрестя, чим порушив п. 15.9 ґ) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого інспектором другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії АР № 791212.

27 листопада 2017 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 за місцем складання постанови про адміністративне правопорушення було надано медичну допомогу, що підтверджується копією талону лікаря КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР .

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_4 здійсненна зупинка ближче 10 метрів від перехрестя.

Вищенаведене підтверджуються наданими позивачем копією талону лікаря КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР.

Згідно ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки дії позивача були повязані із рятуванням життя дитини/надання невідкладної медичної допомоги, то останній діяв в стані крайньої необхідності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Між тим, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було враховано, що порушення позивачем вимог дорожнього знаку п. 15.9 ґ) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. було допущено через крайню необхідність.

Слід також зауважити на тому, що інспектором патрульної поліції дії позивача кваліфіковані невірно, оскільки за скоєне ним правопорушення передбачена відповідальність за ч.1 сти.122 КУпАП.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №АР0791212 від 27.11.2017 року, а отже і про наявність підстав для її скасування та задоволення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 р. у справі № 206/6484/17(2-а/206/154/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов