Справа № П/811/984/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Справа № П/811/984/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд,

у складі: головуючого судді Хилько Л.І.,

за участю секретаря Подкопаєвої Д.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (надалі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (відповідач) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.10.2016 р. про застосування штрафу у розмірі 282 923,66 грн. з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне рішення було винесено на підставі акту перевірки, якою встановлено порушення позивачем вимог абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме порушення термінів реєстрації податкових накладних на суму 820 841,36 грн.. Однак, позивач вважає вказані висновки неправомірними, оскільки передумовами для реєстрації податкових накладних є поповнення електронного рахунку або наявність достатньої суми податкового кредиту з ПДВ за отриманими податковими накладними. Водночас, саме ДФС створено перешкоди у поповненні такого рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що в свою чергу унеможливило реєстрацію податкових накладних в межах строків, встановлених законодавством.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача посилався на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення норми Податкового кодексу України, як і жоден нормативно-правовий акт, не містили положень, які б звільняли платника податку від обов'язку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних чи від відповідальності за не вчинення таких дій. Тобто, несвоєчасна та не в повному обсязі компенсація з Державного бюджету різниці в тарифах, не відображення отриманих підприємством сум субвенції на електронному рахунку позивача у системі електронного адміністрування з ПДВ не дає право підприємству не поповнювати електронний рахунок з ПДВ та не реєструвати податкові накладні (а.с.168-169).

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України, в судовому засіданні 30.03.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено. Про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Харкові МРГУ ДФС проведено камеральну перевірку ОКВП "Дніпро-Кіровоград" щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН за січень, лютий, травень та червень 2016 р., за результатами якої складено Акт від 27.09.2016 р. № 651/28-09-48-13/03346822 (а.с.9-12).

Перевіркою встановлено, що в порушення абз.11 п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України позивачем несвоєчасно зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, складені в січні, лютому, травні та червні 2016 р., перелік яких наведено в Додатку 1 до акту (а.с.14-51).

Відтак, 13.10.2016 р. винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування до підприємства штрафної санкції у розмірі 10%, 30% і 40% в залежності від кількості днів порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН, на загальну суму 282 923,66 грн. (а.с.13).

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно до вимог п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Положення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно пунктів 200-1.1, 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до Державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Отже, складені платниками податку податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни та за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Приписами п.200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України передбачено, що у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами (норма кореспондується з пунктом 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 № 569). Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.200-1.4 ст.200-1 Податкового кодексу України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" було отримано субвенцію у загальній сумі 5 265 992,14 грн., а саме: 5154993,54 грн. згідно з договором про організацію взаєморозрахунків №11/2 від 13.07.2015 року та 110998,60 грн. згідно з договором про організацію взаєморозрахунків №11/8 від 16.11.2015 року. Ці суми були направлені на погашення заборгованості з податку на додану вартість , що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень №23 від 30.07.2015 року та №28 від 10.12.2015 року. Однак, ці кошти не були зараховані в поповнення рахунку ОКВП Дніпро-Кіровоград у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Вищевказане встановлено постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 р. у справі № П/811/786/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 р., згідно якої:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не зарахування та не збільшення суми поповнення електронного рахунку обласного комунального виробничого підприємства Дніпро-Кіровоград у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України Про Державний бюджет України в сумі 5265992,14 грн.

- зобовязано Державну фіскальну службу України зарахувати шляхом збільшення суми поповнення електронного рахунку обласного комунального виробничого підприємства Дніпро-Кіровоград №22167 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 5265992,14 грн. відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375.

Крім того, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суд від 30.11.2016 р. у справі № П/811/784/16, залишену в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 р.:

- визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень 2016 року в розмірі 1 747 648,08 грн. на підставі поданої декларації з ПДВ від 22.02.2016 року;

- зобов'язано ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень 2016 року в розмірі 1 747 648,08 грн. на підставі поданої декларації з ПДВ від 22.02.2016 року.

Суд дійшов висновку, що вищевказаним судовим рішеннями встановлено факт бездіяльності контролюючого органу щодо збільшення суми електронного рахунку ОКВП "Дніпро-Кіровоград" у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що в подальшому призвело до негативного впливу на господарську діяльність позивача, а саме неможливості реєстрації податкових накладних за спірний період в межах граничних термінів.

Відповідно до п. 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин встановлено, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі № 819/777/17 (провадження № К/9901/4502/17), що набрала законної сили 20.03.2018 р..

Таким чином, відсутність вини позивача, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними рішеннями, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу).

Суд зазначає, що у таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За правилами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 13.10.2016 р. № не відповідає ч.2 ст.2 КАС України, оскільки було винесене на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Згідно до статті 139 КАС України на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 243,86 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2016 року № НОМЕР_1.

Стягнути з державного бюджету на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (код за ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) грн. 86 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (код за ).

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Згідно із пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3