Справа № 815/235/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/235/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

представника позивача - Гульчак О.В.;

представника відповідача - Коперсака М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» (вул. Шевченка, 59А, м. Миколаїв, 54000, ідентифікаційний код 39955844) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2017 року № , № , № , № , -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № , № , № , № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

З 21.11.2017 року по 27.11.2017 року співробітниками ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області за № 6125 від 21.11.2017 року проведено невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року. За наслідками вказаної перевірки складено акт від 05.12.2017 року за № 1794/15-32-14-01/39955844 у висновках якого встановлені порушення. На підставі акту перевірки від 05.12.2017 року за № 1794/15-32-14-01/39955844 прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме: від 26.12.2017 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов'язанням на суму 85581898,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 21395497,00 грн., на загальну суму 106997486,00 грн.; від 26.12.2017 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість за податковим зобов'язанням у сумі 2905831,00 грн., за штрафними санкціями 726458,00 грн., на загальну суму 3632289,00 грн.; від 26.12.2017 року за № , яким застосовані штрафні фінансові санкції на суму 850,00 грн.; від 26.12.2017 року за № , яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1870,00 грн.

Із висновками вищенаведеного акту та прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень позивач не погоджується та вважає їх безпідставними, неправомірними, незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України через їх необґрунтованість та недоведеність.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» (вул. Шевченка, 59А, м. Миколаїв, 54000, ідентифікаційний код 39955844) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2017 року № , № , № , № було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.10.2017 року по справі № 263/12784/17, наказу Головного управління ДФС в Одеській області, на підставі наказу від 21.11.2017 року № 6125 «Про внесення змін до наказу від 12.10.2017 року № 5044 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Скайконс»», проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайконс» з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів за період діяльності з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року. За результатами проведеної камеральної перевірки складено акт від 05.12.2017 року № 1794/15-32-14-01/39955844. У висновках акту перевірки зазначено, що позивачем: занижено податок на прибуток у сумі 85581989,00 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 64714047,00 грн., 1 квартал 2017 року в сумі 10070912,00 грн., 2 квартал 2017 року в сумі 10797030,00 грн.; занижено податок на додану вартість всього на суму 2905831,00 грн., в тому числі лютий 2016 року на суму 236440,00 грн., квітень 2016 року на суму 303721,00 грн., травень 2016 року на суму 189007,00 грн., липень 2016 року на суму 140294,00 грн., вересень 2016 року на суму 2036369,00 грн.; та донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 2558,16 грн., військовий збір у сумі 213,18 грн.,єдиного внеску у сумі 3126,64 грн. На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що підставою для проведення позапланової документальної перевірки стала ухала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2017 року, якою слідчий суддя надав дозвіл працівникам ДФС України та її територіальним підрозділам на проведення документальної позапланової перевірки ряд підприємств, серед яких ТОВ «СКАЙКОНС» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по теперішній час, з 16 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 включно, тобто на протязі 10 робочих днів. На виконання зазначеної ухвали співробітниками прийнято наказ від 12 жовтня 2017 року за № 5044 щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. 21.11.2017 року ГУ ДФС в Одеській області приймає інший наказ за № 6125 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС», та зазначає період проведення з 21.11.2017 року, тривалістю п'ять робочих днів. Позивач зазначає, що період призначення та проведення зазначеної позапланової документальної невиїзної перевірки не встановлений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя, наказ про проведення зазначеної перевірки не вручено під розписку уповноваженій особі, а документів, що надані відповідачем про відправлення зазначених документів 21 листопада 2017 (в день початку перевірки) на юридичну адресу товариства, не можна зробити висновок, що саме податківцями направлялося на адресу підприємства (відсутній деталізований опис). Наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС» не отримувався. А як вбачається із матеріалів справи ніби то направлений на юридичну адресу у день початку проведення перевірки, що підтверджує той факт, що зазначена перевірка проведена не на підставі, не у спосіб та не в межах, визначених податковим кодексом України, а тому є протиправною, зокрема в частині невиконання визначеного порядку та підстав для її проведення. Також, позивач вказує, що ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2017 року про надання дозволу на проведення документальної позапланової перевірки в рамках кримінального провадження № 0001712 від 25.05.2017 року щодо призначення та проведення зазначеної перевірки скасована ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Донецької області 27.12.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін О.М. 09.10.2017 року розглянувши матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні за № 0001712 від 25.05.2017 року прийняв ухвалу, якою надав дозвіл працівникам ДФС України та її територіальним підрозділам на проведення документальної позапланової перевірки ряду підприємств, серед яких було ТОВ «СКАЙКОНС», з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по теперішній час, з 16.10.2017 року по 27.10.2017 року включно, тобто на протязі 10 робочих днів.

На виконання вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. по кримінальному провадженні за № 0001712 від 25.05.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області 12.10.2017 року було прийнято наказ № 5044 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС», ()», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ «СКАЙКОНС» з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, в тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року, з 17.10.2017 року тривалістю 5 робочих днів.

17.10.2017 року за результатами виходу на податкову адресу ТОВ «СКАЙКОНС» код ЄДРПОУ 002, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, 1, співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області було встановлено, що за зазначеною адресою ТОВ «СКАЙКОНС» та його посадова особа керівник не знаходиться, вручити наказ від 12.10.2017 року № 5044, пред'явити направлення на проведення перевірки та розпочати документальну позапланову виїзну перевірку не є можливим, про що було складено відповідний акт від 17.10.2017 року № 666/15-32-14-01/39955844 про незнаходження ТОВ «СКАЙКОНС», код за за податковою адресою.

21.11.2017 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняло наказ № 6125 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року № 5044 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС», ()», яким у зв'язку із зміною виду перевірки на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України було наказано внести зміни до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року № 5044 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС» (код за )», а саме: назву викласти у такій редакції «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС» (код за )»; п.1 викласти у такій редакції «Провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «СКАЙКОНС» (код за ) з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, в тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року, з 21.11.2017 року», тривалістю 5 робочих днів.

На підставі наказу від 21.11.2017 року № 6125, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. по кримінальному провадженню за № 0001712 від 25.05.2017 року, в період з 21.11.2017 року по 27.11.2017 року співробітники Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «СКАЙКОНС» (код за ) з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів за період діяльності з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року.

За результатами цієї перевірки 05.12.2017 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області склало акт № 1794/15-32-14-01/39955844 «Про результати невиїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів за період діяльності з 01.01.2016 по 30.09.2017».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- пп.44.1, 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.15.2 ст.15 та п.20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248 (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 85581989,00 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 64714047,00 грн., 1 квартал 2017 року в сумі 10070912,00 грн., II квартал 2017 року в сумі 10797030,00 грн.;

- ст.185 п.185.1 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 2905831,00 грн. в результаті порушень відображених в пункті 3.1.2.1 розділу 3 Акту, в тому числі лютий 2016 року на суму 236440,00 грн., квітень 2016 року на суму 303721,00 грн., травень 2016 року на суму 189007,00 грн., липень 2016 рік на суму 140294,00 грн., вересень 2016 року на суму 2036369,00 грн.;

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, п.168.1 ст.168, ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 2558,16 грн.;

- п.51.1 ст.51, пп. «б» 176.2 п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено неподання податкових розрахунків за формою 1ДФ;

- пп.1.4, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень та пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.1, п.164.2 ст.164, п.168.1 ст.168, ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано військовий збір у сумі 213,18;

- частини 4 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в наслідок чого встановлено неподання Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів Додаток 4 Таблиця 1 за період з 01.01.2016 року по 30.10.2016 року;

- пп.1 ст.4, п.2 ст.6, п.1 ст.7, п.1 ст.8, п.8 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в наслідок чого донараховано єдиного внеску у сумі 3126,64 грн.;

- в порушення вимог п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України ТОВ «СКАЙКОНС» не подано звітність з податку на додану вартість за 11.2016 року, 12.2016 року, січень - вересень 2017 року;

- в порушення вимог п.49.2 ст.49 134 Податкового кодексу України ТОВ «СКАЙКОНС» не подано звітність з податку на прибуток підприємств за III квартал 2016 року, за рік 2016 року, за І квартал 2017 року, II квартал 2017 року, III квартал 2017 року;

- п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України, а саме звіт про контрольовані операції підприємства за 2016 рік не подано.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» на підставі акту перевірки від 05.12.2017 року № 1794/15-32-14-01/39955844 Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 26.12.2017 року № , яким позивачеві за порушення пп.44.1, 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 106977486,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 85581989,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 21395497,00 грн.;

- від 26.12.2017 року № , яким позивачеві за порушення п.185.1 ст.185, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 3632289,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 2905831,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 726458,00 грн.;

- від 26.12.2017 року № , яким до позивача за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1870,00 грн. по податку на додану вартість;

- від 26.12.2017 року № , яким до позивача за порушення пп.49.18.2, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 850,00 грн. по податку на прибуток приватних підприємств.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п.78.5 ст.78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Як вже було зазначено судом вище, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. від 09.10.2017 року у кримінальному провадженні за № 0001712 від 25.05.2017 року було надано дозвіл працівникам ДФС України та її територіальним підрозділам на проведення документальної позапланової перевірки, крім іншого, ТОВ «СКАЙКОНС» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по теперішній час, з 16.10.2017 року по 27.10.2017 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Разом з цим, з 16.10.2017 року по 27.10.2017 року документальна позапланова перевірка ТОВ «СКАЙКОНС» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області проведена не була на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. від 09.10.2017 року у кримінальному провадженні за № 0001712 від 25.05.2017 року.

Згідно з п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, як вже було зазначено судом вище, документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «СКАЙКОНС» була проведена Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області у період з 21.11.2017 року по 27.11.2017 року відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. від 09.10.2017 року по кримінальному провадженню за № 0001712 від 25.05.2017 року та на підставі наказу від 21.11.2017 року № 6125 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року № 5044 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС», ()».

Таким чином, з урахуванням зазначеного, Податковий кодекс України передбачає право контролюючого органу проводити документальні позапланові невиїзні перевірки, що повинно бути оформлено відповідним наказом, копія якого вручається платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Податкового кодексу України.

При цьому, на думку суду, наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 21.11.2017 року № 6125 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2017 року № 5044 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СКАЙКОНС», ()» не є рішенням контролюючого органу про проведення саме документальної невиїзної перевірки, оскільки зміна виду перевірки, шляхом оформлення контролюючим органом наказу про внесення змін до наказу, положеннями Податкового кодексу України не передбачена.

Також, в акті перевірки вказано, що копія наказу від 21.11.2017 року № 6125 та повідомлення від 21.11.2017 року № 543 направлено за юридичною адресою ТОВ «СКАЙКОНС» засобами поштового зв'язку 21.11.2017 року, тобто в перший день проведення перевірки, що не ґрунтується на законі.

Згідно з п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Під час розгляду справи суд встановив, що зазначена перевірка проводилася на підставі інформації в базах даних ДФС України за відсутності первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджується доводами в акті перевірки.

Про проведення зазначеної перевірки позивач дізнався після отримання акту перевірки у відповідь на запит від 12.12.2017 року.

Згідно з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Разом з цим, контролюючий орган не реалізував своє законне право на отримання необхідної інформації та її документального підтвердження з метою проведення перевірки.

Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що при призначенні та проведенні вказаної перевірки позивача відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Крім того, суд встановив, що ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Донецької області від 27.12.2017 року апеляційну скаргу представника юридичної особи ТОВ «Меркс Стайл» - було задоволено, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2017 року про надання дозволу працівникам ДФС України та її територіальним підрозділам на проведення документальної позапланової перевірки: ТОВ «Авірон Трейд», код 39936706; ТОВ «Астера-Лайт», код 39955205; ПП «Агрокорп», код 39264107; ТОВ «Те Ом», код 39358996; ТОВ «Сітірон», код 39408177; ТОВ «Гермес Лоджистік»; код 39828075; ТОВ «Привад Бізнес-Груп», код 40466939; ТОВ «Зернолідер», код 39406515; ТОВ «Ипсилон», код 37702273; ТОВ «Карго-Тім 20», код 39881060; ТОВ «Логісстіл», код 38760158; ТОВ «Люкс Лойєрс Компані»; код 39109945; ТОВ «Меркс Стайл», код 39276987; ТОВ «Фермерське Обєднання «Пачаток», код 38760158; ТОВ «Скайконс», код 39955844; ПП «Солидарность», код 40086717; ТОВ «Строй-Граніт», код 38351565; ТОВ «Суперстроун», код 40097430; ТОВ «Финагро», код 40172072; ТОВ «Аргон СХ», код 40305041, з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у том у числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по теперішній час, з 16.10.2017 року по 27.10.2017 року включно, тобто протягом 10 робочих днів - було скасовано, а також постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальному провадженні слідчих регіональної прокуратури Донецької області про призначення документальної позапланової перевірки: ТОВ «Авірон Трейд», код 39936706; ТОВ «Астера-Лайт», код 39955205; ПП «Агрокорп», код 39264107; ТОВ «Те Ом», код 39358996; ТОВ «Сітірон», код 39408177; ТОВ «Гермес Лоджистік»; код 39828075; ТОВ «Привад Бізнес-Груп», код 40466939; ТОВ «Зернолідер», код 39406515; ТОВ «Ипсилон», код 37702273; ТОВ «Карго-Тім 20», код 39881060; ТОВ «Логісстіл», код 38760158; ТОВ «Люкс Лойєрс Компані»; код 39109945; ТОВ «Меркс Стайл», код 39276987; ТОВ «Фермерське Обєднання «Пачаток», код 38760158; ТОВ «Скайконс», код 39955844; ПП «Солидарность», код 40086717; ТОВ «Строй-Граніт», код 38351565; ТОВ «Суперстроун», код 40097430; ТОВ «Финагро», код 40172072; ТОВ «Аргон СХ», код 40305041, з питань дотримання вимог податкового законодавства - було відмовлено.

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в своїй ухвалі від 27.12.2017 року прийшла до переконання про розгляд слідчим суддею клопотання прокурора про призначення позапланової перевірки з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону, що потягнуло за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. від 09.10.2017 року у кримінальному провадженні за № 0001712 від 25.05.2017 року про надання дозволу працівникам ДФС України та її територіальним підрозділам на проведення документальної позапланової перевірки, крім іншого, ТОВ «СКАЙКОНС» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.01.2016 року по теперішній час, з 16.10.2017 року по 27.10.2017 року включно, яка була в даному випадку підставою для призначення та проведення перевірки позивача, скасована в судовому порядку.

Згідно з ч.2 та ч.6 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України в постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-425а-14 прийшов до наступних висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Тобто, Верховний Суд України у цьому рішенні зазначає, що якщо суб'єктом владних повноважень було не дотримано встановленого законом порядку призначення контрольного заходу (перевірки), то це призводить до визнання такого заходу незаконним та не породжує правових наслідків.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, оскільки суд встановив, що у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для призначення та проведення перевірки позивача, то податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017 року № , № , № , № , які прийняті за результатами проведення такої перевірки, є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (forseable). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв'язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також, буде мати місце порушення ст.1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі «Маркс проти Бельгії», п.69). Поняття майно має автономне значення, яке, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже - майно (рішення від 23.02.1995 року у справі «Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів», п.53). Під дію статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив. Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має «легітимне сподівання» («Федоренко проти України», «Едуард Петрович Мельник проти України») на отримання майна, за наявності однієї з умов: - якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право («Бурдов проти Росії», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Агрокомплекс проти України»); - якщо є достатнє правове підґрунтування у національному законодавстві, що підтверджує вимогу («Брезовец проти Хорватії», «Рисовський проти України», «Кечко проти України», «Стреч проти Великобританії», «Москаль проти Польщі», «Сук проти України», «Федоренко проти України», «Україна-Тюмень проти України»).

Згідно п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF SHCHOKIN v.UKRAINE) (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06) судом констатовано, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙКОНС» (вул. Шевченка, 59А, м. Миколаїв, 54000, ідентифікаційний код 39955844) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2017 року № , № , № , № задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 26.12.2017 року № , № , № , № .

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2018 року.

Суддя М.М. Кравченко