Справа № 679/1208/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1208/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гавриленко О.М.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Роюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоотриману суму пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоотриману суму пенсії нарахованої її чоловіку y розмірі 56191,55 грн., але не виплаченої на день його смерті.

Нетішинський міський суд Хмельницької області постановою від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на суми пенсії, які не недоотримані спадкодавцем за життя, які відповідач, не оспорюючи право позивачки на спадкове майно, відмовляється виплатити.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Держаного бюджету України. Також відповідач зауважив, що задовольнивши позовні вимоги даного адміністративного позову, суд фактично змінив суть рішення, яке набрало законної сили, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначила, що відповідач, починаючи з 2012 року не здійснив жодних дій чи заходів для виплати нарахованої пенсії в сумі 56191,55 грн., яку не недоотримано спадкодавцем за життя, а також 26.09.2017 року листом №7300/08 повідомив про відмову спадкоємцю у виплаті зазначених коштів посилаючись на відсутність відкритого виконавчого провадження та не замінену сторону виконавчого провадження.

В судове засідання позивач не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно даних довідки Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №5879/02 від 18.08.2017 року, на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративною суду від 16.03.2012 року вказана пенсія нарахована y розмірі 56191,55 грн., але не виплачена ОСОБА_4 на день його смерті, що мало місце 24.12.2013 року.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_5, про що в матеріалах справи наявне свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.08.2017 року, видане приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №909 по спадковій справі №4/2014.

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається, зокрема, з суми державної і додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 56191,55 грн., що належали померлому на підставі підтвердження, виданого Славутським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області від 18.08.2017 року за №5879/02.

Ha звернення позивачки від 13.09.2017 року відповідач відмовився виплачувати пенсію, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом в сумі 56191,55 грн., посилаючись на відсутність відкритого виконавчого провадження за виконавчим документом станом на 25.09.2017 року та заміненої сторони такого виконавчого провадження, а також через відсутність коштів, про що ним зазначено у листі від 26.09.2017 року за №7300/08.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначений принцип закріплено і у ст. 41 Конституції україни.

Згідно ч.1 ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Водночас, відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з-померлим пенсіонером чи не проживали (ч. 1). Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2012 року управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області, правонаступником якого є Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат і по день припинення права останнього на таку виплату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на суми пенсії, які не недоотримані спадкодавцем за життя. Однак, судом першої інстанції не взято до уваги, що остаточне та обов'язкове судове рішення, а саме постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2012 року залишилася не виконаною, а згідно ст. 55 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Окрім того, колегія суддів враховує, що у ст. 379 у порівняні зі ст. 264 КАС України у попередній редакції, що діяла на момент винесення постанови судом першої інстанції, з'явилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Однак судом першої інстанції не враховано те, що під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоотриману суму пенсії скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоотриману суму пенсії залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 березня 2018 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.