Справа № 629/3807/17
Суддя: Попов О. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3807/17
Провадження 2-а/629/8/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Попова О.Г.,
за участі секретаря судового засідання Габор В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення грошової допомоги,-
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність комісії Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні йому одноразової грошової допомоги в зв`язку настанням 30 квітня 2014 року інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язати комісію Міністерства оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу на дату встановлення інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Позивач посилається на те, що 16.12.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було винесено постанову по справі № 629/3683/16-а до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою його позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано протиправними дії відповідача в частині відмови у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та не направлення його до Міністерства оборони України в особі постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. Цією постановою зобов`язано відповідача направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення йому грошової допомоги, але йому все ще не виплачено одноразової грошової допомоги.
Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, на задоволенні позовних вимог наполягала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заперечення, в яких просив розглянути справу без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Позивач з 14.03.1986 року по 14.01.1987 року та з 24.01.1987 року по 31.11.1987 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 та приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується архівною довідкою від 14.02.2006 року за № 21/59/Т-9157, виданою «Центральним прикордонним архівом Федеральної служби безпеки Російської Федерації».
Відповідно до висновку судово-медичного експерта за № 691/ж від 26.04.2013 року, в період проходження військової служби позивачем було отримано поранення, яке за давністю утворення відповідає періоду участі в бойових діях в Республіці Афганістан.
Згідно витягу з протоколу засідання № 1177 від 15.05.2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, поранення позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Як вбачається зі змісту довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 201482 від 30.04.2014 року, позивачу з 30.04.2014 року по 01.05.2015 року встановлена ІІІ група інвалідності, причиною якої є травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 8).
Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.11.2016 року по справі № 629/3683/16-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії відповідача в частині відмови у складанні висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги та не направлення його до Міністерства оборони України, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення йому грошової допомоги у зв`язку з встановленням 30.04.2014 року інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову суду від 15.11.2016р. залишено без змін.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 38 від 14.04.2017р., комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення з органів МНС. Зазначено, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в МНС мають здійснюватися Міністерством внутрішніх справ України.
Листом від 17.05.2017 року № 1271-ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про прийняте рішення.
Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п.п. 4 п. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Так, до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на 30.04.2014 року, тобто на день встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.
На підставі ст. 23 Закону, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. Інвалідність позивача настала 30.04.2014 року, отже виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, яка була чинна на момент встановлення позивачу інвалідності.
Таким чином, при розгляді заяви та документів позивача про нарахування та виплату грошової допомоги відповідач повинен врахувати постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25.12.2013 року.
Відповідно до п. п. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25.12.2013 року, призначення і виплата одноразової допомоги здійснюється на підставі наданих документів. У разі неподання повного комплекту документів (наприклад відсутності свідоцтва про смерть у разі загибелі військовослужбовця), підстав для призначення одноразової допомоги немає. Порядок призначення та виплати допомоги: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами у обласний військовий комісаріат; комплект документів перевіряється та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються у обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.
На підставі п. 13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Таким чином, обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України на підставі документів, направлених обласним військовим комісаріатом.
Крім того, слід зазначити, що засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.
На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставними посилання відповідача відносно того, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в МНС, мають здійснюватися Міністерством внутрішніх справ України.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачеві. Заперечення проти позовних вимог є необґрунтованими та спростовуються зазначеними нормами законодавства.
З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Керуючись вказаною процесуальною нормою, для повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту також шляхом скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсованих сум від 14 квітня 2017 року № 38.
Позивач по справі звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а тому на користь держави слід присудити з відповідача по справі судовий збір в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 241-246, 295 КАС України, суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність комісії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги в зв`язку настанням 30 квітня 2014 року інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Скасувати рішення Міністерства оборони України в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІгрупи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсованих сум від 14 квітня 2017 року № 38.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу на дату встановлення інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Відповідач - Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітрофлотський,6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00034022.

Суддя О.Г. Попов