Справа № 816/521/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/521/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пилипенко А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відповіді протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправною відповідь ГУПФУ в Полтавській області за №578/03-24/1 від 26.01.2018 в частині зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 03.08.2014 та у відмові щодо подальшого перерахунку пенсії у більшому розмірі пенсіонеру системи МВС ОСОБА_1;

- зобов'язати ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 03.08.2014 по 01.06.2015 не меншим від 1914 грн. 75 коп. із розрахунку за останній повний календарний місяць служби перед звільненням: посадовий оклад - 750 грн., оклад по званню майор міліції - 125 грн., вислуга років (30%) - 262 грн. 50 коп., надбавка за особливі умови служби (50%) - 568 грн. 75 коп., індексація - 246 грн. 67 коп., надбавка за інформаційно-технічне забезпечення - 375 грн., премія (130%) - 2705 грн. 63 коп.;

- заборонити ГУПФУ в Полтавській області зменшувати розмір пенсії ОСОБА_1 менше 1914 грн. 75 коп. за період з 03.08.2014 по 01.06.2015;

- зобов'язати ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії із урахуванням вже виплаченого розміру пенсії, застосувавши механізм для розрахунку пенсії ОСОБА_1 згідно частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України від 04.04.2006 №3591 в період з 12.09.2016 по 01.10.2017 та в період з 01.10.2017 по 01.11.2020;

- заборонити ГУПФУ в Полтавській області зменшувати розмір пенсії ОСОБА_1 менше 1914 грн. 75 коп. за період з 12.06.2016 по 01.10.2017 та в період з 01.10.2017 по 01.11.2020;

- зобов'язати ГУПФУ в Полтавській області згідно частини 2 статті 55 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нарахувати ОСОБА_1 та виплати компенсацію втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії з 1392 грн. 93 коп.;

- стягнути з ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії 1392 грн. 93 коп.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області подати до суду у десятиденний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили звіт про результати його виконання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що незважаючи на існування судового рішення у справі №524/9452/14-а ГУПФУ в Полтавській області протиправно проігноровано механізм розрахунку пенсії ОСОБА_1, що в результаті призвело до зменшення розміру пенсії останнього за період з 03.08.2014 по 01.06.2015 та починаючи з 12.09.2016. Поряд з цим, відповідачем в порушення приписів частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" безпідставно не було нараховано та виплачено ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії з 1392,93 грн.

16.03.2018 від позивача до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 20.03.2018 закрито провадження у даній справі в частині: - заборони ГУПФУ в Полтавській області зменшувати розмір пенсії ОСОБА_1 менше 1914 грн. 75 коп. за період з 03.08.2014 по 01.06.2015; - зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії із урахуванням вже виплаченого розміру пенсії, застосувавши механізм для розрахунку пенсії ОСОБА_1 згідно частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України від 04.04.2006 №3591 в період з 12.09.2016 по 01.10.2017 та в період з 01.10.2017 по 01.11.2020; - заборони ГУПФУ в Полтавській області зменшувати розмір пенсії ОСОБА_1 менше 1914 грн. 75 коп. за період з 12.06.2016 по 01.10.2017 та в період з 01.10.2017 по 01.11.2020; - стягнення з ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії 1392 грн. 93 коп.

Позивач в судовому засіданні 29.03.2018 позовні вимоги (з урахуванням зменшення) підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.03.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 У письмових відзивах на позов представник посилається на те, що оскаржуваний лист управління від 26.01.2018 не встановлює будь-яких зобовязань та не змінює права позивача на пенсійне забезпечення, вказаний лист не є нормативно-правовим актом індивідуальної дії, а отже, відсутні правові підстави для визнання його протиправним. Перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно судового рішення у справі №524/9452/14-а було проведено управлінням лише за період з 01.06.2014 по 02.08.2014, оскільки 03.08.2014 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким установлено що норми, зокрема, статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік. У звязку із втратою 04.06.2014 чинності постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" при повторному призначенні у вересні 2016 року ОСОБА_1 пенсії по інвалідності середню суму додаткових видів грошового забезпечення управлінням було враховано за останні 24 місяці з показників, що зазначені в довідці про додаткові види грошового забезпечення. Щодо нарахування компенсації втрати частини доходів, то підстави для такого нарахування відсутні, оскільки в даному випадку перерахунок пенсії було проведено на підставі рішення суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно з випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 198713 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС, з 06.05.2014 по 01.06.2015.

08.07.2014 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 призначено пенсію з грошового забезпечення, яке складалося наступним чином: посадовий оклад 750,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 30% - 262,50 грн, середня сума додаткових видів грошового забезпечення за 60 місяців (надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50% та премія 105%) 1962,62 грн, всього 3100,12 грн.

Пенсія позивача, призначена відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 40% (по інвалідності) від вищезазначених видів грошового забезпечення, становила 1240,05 грн.

Не погодившись із механізмом призначення вищевказаної пенсії ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ГУПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та покладення зобовязання здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 у справі №524/9452/14-а (2а/524/566/14) позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області щодо включення в розрахунок суми пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у середньому розмірі за останні 60 місяців служби перед звільненням як такі, що не відповідають вимогам статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобовязано ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, проценту надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення ) та премії в розмірах, встановлених частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01 червня 2014 року, з врахуванням раніше виплачених сум пенсії (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/41481666). Вказана постанова набрала законної сили 09.12.2014.

На виконання вищезазначеного судового рішення ГУПФУ в Полтавській області провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.06.2014 виходячи з грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством - відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивача в результаті проведеного перерахунку склала 1706,62 грн (4266,56 грн х 40%).

03.08.2014 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким установлено, що норми, зокрема, статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджету інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

У звязку з цим, відповідач виконуючи судове рішення у справі №524/9452/14-а провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 лише за період з 01.06.2014 по 02.08.2014.

Доплату різниці пенсії за період з 01.06.2014 по 02.08.2014 (згідно виконання рішення суду) в розмірі 963,24 грн було внесено до реєстру судових рішень ГУПФУ в Полтавській області, так як виплата її не проводилася.

У звязку із закінченням строку дії виписки із акту огляду МСЕК (по 31.05.2015) 01.06.2015 виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено, у період з червня 2015 року по серпень 2016 року пенсія по інвалідності останньому не виплачувалася.

У 2016 році ОСОБА_1 звертався до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ГУПФУ в Полтавській області, в якому просив: - визнати протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії починаючи з 03.08.2014 та включення з 03.08.2014 в розрахунок суми пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у середньому розмірі за останні 24 місяці служби перед звільненням, оскільки такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства; - визнати протиправними дії відповідача щодо включення у розрахунок пенсії премії розміром 105%; - зобовязати відповідача перерахувати пенсію з розміру 4786,88 грн. грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням із врахуванням повного календарного місяця перед звільненням та виплатити її, застосовуючи і враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію у розмірі 130%, встановлених законодавством відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 04.04.2006, починаючи з 01.06.2014; - стягнути з відповідача на його користь 8096,76 грн. недоплаченої частини пенсії, нарахованої з 01.06.2014 по 01.06.2015; - стягнути з відповідача 3% річних у сумі 242,90 грн. та інфляційні втрати у сумі 4730,57 грн. за період з 01.06.20014 по 01.06.2015.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2016 у справі №524/9567/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56526169).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 №524/9567/15-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2016 по справі №524/9567/15-а скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03 серпня 2014 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57429738). Вказана постанова набрала чинності 21.04.2016.

У вересні 2016 року на підставі виписки з акту огляду МСЕК серії АВ№0498044 позивач вдруге звернувся до ГУПФУ в Полтавській області за призначенням пенсії по інвалідності.

У звязку з втратою 04.06.2014 чинності постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" при повторному призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності управлінням було враховано середню суму додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці. При призначенні виплати пенсії з 08.09.2016 грошове забезпечення складалося наступним чином: посадовий оклад 750,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 30% - 262,50 грн, середня сума додаткових видів грошового забезпечення за 60 місяців (надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50% та премія 105%) 2427,05 грн, всього 3564,55 грн, де основний розмір становить 40% від вищезазначених видів грошового забезпечення, а сума пенсії склала 1425,82 грн, а з урахуванням мінімального розміру пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про Державний бюджет України" 1469,00 грн, з 01.12.2016 1621,10 грн, з 01.05.2017 1705,60 грн, а з 01.10.2017 1887,60 грн.

Разом з тим, позивач вважаючи, що місячний розмір пенсії по інвалідності у нього не може бути меншим ніж 1914,75 грн згідно перерахунку з 01.06.2014, проведеного у вересні 2017 року на підставі рішення суду №524/9452/14-а, а також вважаючи безпідставним не нарахування та невиплату йому компенсації втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії з 1392,93 грн, не звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що питання щодо правильності механізму розрахунку ОСОБА_1 розміру його пенсії по інвалідності з 01.06.2014, призначеної згідно положень Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", вирішувалося в судовому порядку Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області під час розгляду справи №524/9452/14-а.

Так, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 у справі №524/9452/14-а: - визнано протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області щодо включення в розрахунок суми пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у середньому розмірі за останні 60 місяців служби перед звільненням як такі, що не відповідають вимогам статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов'язано ГУФПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, проценту надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01 червня 2014 року, з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 по справі №524/9452/14-а ГУПФУ в Полтавській області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУПФУ в Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014.

Учасниками справи не заперечується, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 у справі №524/9452/14-а набрала законної сили.

Представник відповідача в ході розгляду даної справи не спростовував того, що ГУПФУ в Полтавській області виконуючи судове рішення у справі №524/9452/14-а провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності фактично лише за період з 01.06.2014 по 02.08.2014, а починаючи з 03.08.2014 зменшило розмір такої пенсії, який виплачувало до 01.06.2015 (до моменту закінчення строку дії виписки із акту МСЕК).

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що дії по зменшенню ОСОБА_1 розміру пенсії по інвалідності з 03.08.2014 були предметом оскарження у справі №524/9567/15-а.

Так, скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2014, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду виходила з того, що в судовому порядку підтверджено необхідність ГУПФУ в Полтавській області при призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності керуватися саме приписами частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та провести відповідний перерахунок пенсії останнього з урахуванням висновків суду (справа №524/9452/14-а), а також з того, що законодавством передбачено унеможливлення зменшення розміру вже призначеної пенсії, розрахованої у відповідності до чинного законодавства на момент перерахунку пенсії ОСОБА_1, а саме з 01.06.2014, та в подальшому.

Відповідно до приписів частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За викладених обставин, суд доходить висновку, про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за період з 03.08.2014 по 01.06.2015 та необхідність їх задоволення шляхом зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 03.08.2014 по 01.06.2015, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стосовно позовних вимог позивача в частині зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії із урахуванням вже виплаченого розміру пенсії, застосувавши механізм для розрахунку пенсії ОСОБА_1 згідно частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України від 04.04.2006 №3591 починаючи з 12.09.2016, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2016 року на підставі виписки з акту огляду МСЕК серії АВ№0498044 позивач вдруге звернувся до ГУПФУ в Полтавській області за призначенням пенсії по інвалідності.

В письмовому відзиві та поясненнях представник відповідача підтвердив, що за результатами розгляду управлінням повторного звернення ОСОБА_1 на останнього було заведено нову пенсійну справу та протоколом призначено пенсію по інвалідності, виходячи з грошового забезпечення, яке складалося наступним чином: посадовий оклад 750,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 30% - 262,50 грн, середня сума додаткових видів грошового забезпечення за 60 місяців (надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50% та премія 105%) 2427,05 грн, всього 3564,55 грн, де основний розмір становить 40% від вищезазначених видів грошового забезпечення, а сума пенсії склала 1425,82 грн, а з урахуванням мінімального розміру пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про Державний бюджет України" 1469,00 грн, з 01.12.2016 1621,10 грн, з 01.05.2017 1705,60 грн, а з 01.10.2017 1887,60 грн.

При цьому, при призначенні позивачу пенсії по інвалідності управління керувалося приписами пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до яких, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

В спірному випадку ГУПФУ в Полтавській області призначаючи ОСОБА_1 у вересні 2016 року пенсію по інвалідності керувалося даними довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виданої Кременчуцьким МВ УМВС України в Полтавській області на ім'я ОСОБА_1 від 14.08.2014 №185.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що згідно з частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент повторного звернення позивача за призначенням пенсії по інвалідності) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на момент повторного звернення позивача за призначенням пенсії по інвалідності) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У матеріалах справи мається грошовий атестат №71, виданий Кременчуцьким МВ УМВС України в Полтавській області на імя ОСОБА_1, за даними якого грошове забезпечення останнього на момент звільнення складалося наступним чином: - посадовий оклад 750,00 грн, оклад за спеціальним званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років (30%) 262,50 грн, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 375,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) 568,75 грн, премія (105%) 2185,31 грн, всього 4266,56 грн.

Крім того, від ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області у вересні 2017 року надійшов уточнюючий грошовий атестат №7, у якому було виправлено премію з 105% - 2185,31 грн на 130% - 2705,63 грн.

Таким чином, вказане свідчить про наявність розбіжностей між розміром грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 управлінням призначалася пенсія по інвалідності у вересні 2016 року, та дійсним розміром грошового забезпечення ОСОБА_1, зазначеним у вищевказаних грошових атестатах.

За викладених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині зобовязання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок його пенсії з 12.09.2016, застосувавши механізм для розрахунку пенсії згідно частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та необхідність їх задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області згідно частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 12.01.2018 із розміру виплаченої різниці пенсії у сумі 1392,93 грн, то суд вважає їх частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із частиною 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Згідно пунктом 1 Порядку №159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків виплати різниці пенсії.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014.

Судом встановлено, що на виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 у справі №524/9452/14-а (2а/524/566/14) доплату різниці пенсії за період з 01.06.2014 по 02.08.2014 в розмірі 963,24 грн було внесено до реєстру судових рішень ГУПФУ в Полтавській області, так як виплата її відразу не проводилася.

Поряд з цим, в результаті отримання грошового атестату на імя ОСОБА_1 №7, Головним управлінням було проведено донарахування різниці пенсії за період з 01.06.2014 по 02.08.2014 на суму 429,69 грн.

З наявного у матеріалах справи повідомлення про доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру №98 від 12.01.2018, доплату різниці пенсії за період з 01.06.2014 по 02.08.2014 в загальному розмірі 1392,93 грн (963,24 грн + 429,69 грн) фактично на рахунок ОСОБА_1 було здійснено 12.01.2018.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Оскільки доплата різниці пенсії на виконання судового рішення позивачу була здійснена не своєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів на вказану суму за період із 01.06.2014 по 31.12.2017, проте, таких дій не вчинив, безпідставно посилаючись на відсутність у нього обовязку по виплаті такої компенсації.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області згідно частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.06.2014 по 31.12.2017 із розміру виплаченої різниці пенсії у сумі 1392,93 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 також просить суд визнати протиправною відповідь ГУПФУ в Полтавській області за №578/03-24/1 від 26.01.2018 в частині зменшення йому розміру пенсії з 03.08.2014 та у відмові щодо подальшого перерахунку пенсії у більшому розмірі, як пенсіонеру системи МВС.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки зміст листа ГУПФУ в Полтавській області за №578/03-24/1 від 26.01.2018 має тільки інформаційний характер та не свідчить про фактичну відмову управління у вчиненні дій, з приводу зобовязання вчинення яких заявлено даний позов.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання ГУПФУ в Полтавській області подати протягом десяти днів, з дня набрання рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (квт. 278 б. 2, кв. 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання відповіді протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 03 серпня 2014 року по 01 червня 2015 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 12 вересня 2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області згідно частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01 червня 2014 року по 31 грудня 2017 року із розміру виплаченої різниці пенсії у сумі 1392,93 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3