Справа № 820/1494/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 р. справа №820/1494/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Бойко І.В.,

представника відповідача - Смірнової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Державного комунального підприємства охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова в особі голови ліквідаційної комісії Юрченко О.Ю. (пр-т Науки, буд.35, м. Харків, 61072, ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне комунальне підприємство охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова в особі голови ліквідаційної комісії Юрченко О.Ю., звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якому просить суд зобов'язати регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, як орган, уповноважений управляти індивідуально визначеним майном нежитловими приміщеннями, що розташовані на 1-му поверсі та у підвалі 5-ти поверхової будівлі, загальною площею 445, 5 м. кв., за адресою: м. Харків, проспект Науки, 35, надати Державному комунальному підприємству охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова інформацію про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України у Харківській області є органом уповноваженим управляти окремим індивідуально визначеним майном: нежитловими приміщеннями, що розташовані на 1-му поверсі та у підвалі 5-ти поверхової будівлі, загальною площею 445, 5 м. кв., за адресою: м. Харків, проспект Науки, 35, а отже, саме відповідач має надати інформацію щодо доцільності здійснення невід'ємних поліпшень.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що жодних правовстановлюючих документів на державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення розташовані на 1-му поверсі та у підвалі 5-ти поверхової будівлі, заганьною площею 445,5 м. кв., розташованих за адресою: м. Харків, пр. Науки,35, у регіонального відділення немає та, виходячи з норм чинного законодавства, РВ ФДМУ по Харківській області є лише орендодавцем вище вказаних приміщень. Окрім того, вілдповідач вважає, що в даній справі взагалі відсутній предмет спору, оскільки позивач, звернувшись до регіонального відділення з листом вх.№18/939 від 09.02.2018 реалізував своє право на доступ та отримання інформації у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Правом надати відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив сторони не скористалися.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 18 грудня 1998 року Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області (Орендодавець) та Державне комунальне підприємство охорони здоров'я аптека № 200 м. Харкова (Орендар) уклали договір оренди державного майна №8-11, за яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 445,5 кв.м., в тому числі приміщення першого поверху площею 245,2 кв.м. та підвал площею 200,3 кв.м., які розташовані за адресою, м. Харків, проспект Леніна. 35.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди державного майна № 8-М від 18.12.1998 амортизаційні відрахування на орендоване майно залишаються в розпорядженні Орендаря і використовується на повне відновлення орендованих основних фондів. Поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю Орендаря.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що Орендар зобов'язується своєчасно здійснювати плановий капітальний та поточний ремонт орендованого майна.

Відповідно до п.6.2 договору Орендар має право з дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості.

Рішенням Харківської обласної ради від 08.09.2017 №284-VІІ «Про створення Комунального підприємства Харківської обласної ради «Фармація», припинення деяких комунальних підприємств шляхом їх злиття у комунальне підприємство Харківської обласної ради «Фармація» а внесення змін до додатку до рішення обласної ради від 20.06.2013 №780-VІ припинено діяльність Державного комунального підприємства охорони здоров'я Аптека № 200 м. Харкова та утворено комісію з припинення Державного комунального підприємства охорони здоров'я Аптека № 200 м. Харкова.

09.02.2018 року голова ліквідаційної комісії ДКПОЗ Аптека № 200 Юрченко О.Ю. звернулась до Регіонального відділення ФДМ України по Харківській області з заявою щодо надання Регіональним відділенням ФДМ України по Харківській області як органом, уповноваженим управляти державним майном, дозволу на проведення невід'ємних поліпшень для більш ефективнішого використання орендованого майна та проведення капітального ремонту.

Листом від 13.02.2018 № 43-885 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області позивача повідомлено про те, що на підставі наданих орендарем документів орган, уповноважений управляти відповідним майном надає висновок про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень орендованого майна. Після розгляду органом управління наданих документів регіональне відділення має право надавати дозвіл на проведення невід'ємних поліпшень. В регіональному відділенні ФДМУ по Харківській області відсутня інформація про орган управління об'єкта оренди. В Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській області відсутня інформація про орган управління об'єкта оренди, а саме індивідуально визначеного майна: нежитлові приміщення першого поверху та у підвалі 5- пов. будівлі загальною площею 445,50 кв.м., за адресою: м. Харків, пр. Науки, 35. Таким чином, регіональне відділення не надає згоду на проведення невід'ємних поліпшень вищезазначеного орендованого майна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до п.1 Положення про регіональні відділення Фонду державного майна України та положення про представництва Фонду державного майна України в районі, міста, затвердженого наказом Фонду державного майна України №678 від15.05.2012, регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - регіональне відділення) утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Регіональні відділення підпорядковуються Фонду. Фонд регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації.

Пунктом 3 Положення встановлено, що завданням регіонального відділення є реалізація повноважень Фонду, зокрема державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно з пп.4.2 п.4 Положення одним з основних завдань регіонального відділення є управління об'єктами державної власності, зокрема корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план приватизації або план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери його управління, а також товариств, утворених за участю Фонду.

Згідно з пп.7.3. п.7 Положення регіональне відділення має право: скликати наради, утворювати консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби (ради, комісії, колегії, робочі групи тощо) для сприяння здійсненню покладених на регіональне відділення завдань.

Відповідно до підпункту "б" пункту 4 Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482, передача, зокрема нерухомого майна, здійснюється за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном.

Таким чином, регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області є органом, уповноваженим управляти окремим індивідуально визначеним майном.

Судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі державного майна (додаток №2 до договору оренди від 18.12.1998 №8-11) нежитлові приміщення загальною площею 445,5 кв.м., в тому числі приміщення першого поверху площею 245,2 кв.м. та підвал площею 200,3 кв.м., які розташовані за адресою, м. Харків, проспект Леніна. 35, є державним майном.

Згідно з п.4 Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03 жовтня 2006 року №1523, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2006 року за №1123/12997, інформація про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень надається на підставі наданих орендарем документів, у разі оренди цілісного майнового комплексу, будівлі або споруди - органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном, частин будівель і споруд - цим самим органом або за його дорученням балансоутримувачем.

Відповідно до п.6 Порядку №1523 у разі відсутності органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, орендодавець для розгляду питання про надання згоди на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого цілісного майнового комплексу, будівлі або споруди, у тому числі за рахунок амортизаційних відрахувань, створює комісію за участю представників органу, який давав згоду на оренду зазначеного майна, або його правонаступника, а за їх відсутності - представників відповідних місцевих державних адміністрацій (за згодою).

У відповідності до п.7 Порядку №1523 згода на здійснення поліпшень надається у формі листа орендодавця орендарю, в якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна.

Тобто, у межах спірних правовідносин суб'єкт владних повноважень зобов'язаний розглянути заяву позивача у порядку, визначеному приписами Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого державного майна, а тому суд вважає посилання представника відповідача щодо звернення позивача з листом вх.№18/939 від 09.02.2018 у порядку реалізації права на доступ та отримання інформації у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" необґрунтованими та безпідставними.

Судом встановлено, що відповідачем не розглянуто по суті заяву позивача вх.№18/939 від 09.02.2018, оскільки при наданні відповіді від 13.02.2018 вих.№43-885 відповідач помилково вважав себе органом, який не уповноважений надавати згоду на проведення невід'ємних поліпшень орендованого майна.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання відповідача як орган, уповноважений управляти індивідуально визначеним майном, а саме нежитловими приміщеннями, що розташовані на 1-му поверсі та у підвалі 5-ти поверхової будівлі, загальною площею 445, 5 м. кв., за адресою: м. Харків, проспект Науки, 35, надати Державному комунальному підприємству охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова інформацію про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача надати Державному комунальному підприємству охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова інформацію про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного комунального підприємства охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова в особі голови ліквідаційної комісії Юрченко О.Ю. (пр-т Науки, буд.35, м.Харків, 61072, ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд.1, м.Харків, 61057, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, як орган, уповноважений управляти індивідуально визначеним майном, а саме нежитловими приміщеннями, що розташовані на 1-му поверсі та у підвалі 5-ти поверхової будівлі, загальною площею 445, 5 м. кв., за адресою: м. Харків, проспект Науки, 35, надати Державному комунальному підприємству охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова інформацію про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) на користь Державного комунального підприємства охорони здоров'я АПТЕКА №200 м.Харкова (пр-т Науки, буд. 35,м. Харків,61072, ) судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 03 квітня 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.