Справа № 814/2606/17
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

02 квітня 2018 р. справа № 814/2606/17
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в скороченому письмовому провадженні розглянув адміністративну справ

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1, пров. Банківський, 6, с. Березанка, Березанський район, Миколаївська область, 57400

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.17 р. № 000212

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 листопада 2017 р. № 000212, яким на позивача накладено штраф в розмірі 10 000,0 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв.

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. Під час перевірки відповідач зробив помилковий висновок, що він здійснював торгівлю алкогольними напоями за нижчими цінами, ніж передбачено законодавством, так як під торгівлею алкогольними напоями слід розуміти виключно процедуру купівлі-продажу, із складанням розрахункового документу та безпосередньою передачею товару покупцю, тоді як він тільки зберігав пляшку алкогольного напою і її продажу не відбулось.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у своєму відзиві просив в його задоволенні відмовити з таких підстав. На переконання відповідача, для настання відповідальності за торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими законодавчо встановлених, не обов'язково продавати товар покупцю - достатньо його пропонувати для продажу, що є складовою частиною торгівлі (а. с. 36-37).

Справа розглянута за правилами спрощенного провадження із викликом сторін.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 67-68). Згідно із ст. 194 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Позовна заява залишалась без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам КАС України (а. с. 15-16).

За клопотанням позивача розгляд справи відкладався (а. с. 46, 50-51).

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

9 серпня 2017 р. відповідач провів фактичну перевірку позивача на предмет додержання законодавства при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, результати якої оформлені Актом № 150/14-29-40-12/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки) (а. с. 41-42).

В Акті перевірки зафіксовані наступні обставини:

- знаходження на реалізації у позивача пляшки вина Коблево "Клеопатра" обємом 0,75 л, вміст спирту 17%, дата розливу липень 2016 р., маркованої маркою акцизного податку 12 ААБА 065164, граничний термін придатності для споживання 12 місяців від дати розливу;

- торгівля тією ж пляшкою вина за ціною 34,0 грн.

Вказані обставини розцінені відповідачем як порушення ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині дотримання вимог до маркування алкогольних виробів та постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - Постанова № 957), зокрема встановлення ціни на алкогольні напої нижчої, ніж передбачено Постановою № 957.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, за наслідками перевірки, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2017 р. № 000143, яким до позивача застосовані наступні штрафні санкції:

- 17 000,0 грн. - за зберігання алкогольного напою без марки акцизного податку встановленого зразка;

- 10 000, 0 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями, за цінами, нижчими, ніж встановлені мінімальні ціни.

Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби, яка своїм рішенням від 9 листопада 2017 р. № 14865/5/99-99-11-03-01-25 частково задовольнила скаргу позивача та скасувала податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2017 р. № 000143 в частині застосування штрафу в розмірі 17 000,0 грн., а в іншій частині рішення залишила без змін.

За наслідками адміністративного оскарження, відповідач 13 листопада 2017 р. прийняв податкове повідомлення-рішення № 000212, яким до позивача застосована штрафна санкція в розмірі 10 000,0 грн. і яке є предметом оскарження в даній адміністративній справі (а. с. 12-13).

Таким чином, суттю порушення, за яке позивача притягнуто до фінансової відповідальності, є недотримання ним вимог Постанови № 957 в частині торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими встановлених мінімальних цін.

Доводи позивача зводяться до того, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачає відповідальність тільки у випадку безпосередньої реалізації алкогольного напою, тоді як відповідач не встановив факту реалізації, адже договір купівлі-продажу між позивачем і покупцем не укладався, розрахунковий документ за наслідками правочину не складався, отже має місце тільки зберігання алкогольного напою, яке (зберігання) не передбачено в якості самостійної підстави для накладення штрафу.

Суд знаходить ці доводи такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні законодавства.

Додатком до Постанови № 957 є Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, в якому визначено, що вина виноградні натуральні у скляній тарі місткістю 0,7 л, в іншій тарі місткістю 1 л реалізуються за мінімальною ціною в 37,0 грн., тоді як Актом перевірки зафіксовано, що позивач реалізовував пляшку вина Коблево "Клеопатра" за ціною 34,0 грн.

Як визначено ст. 17 ч. 2 абз. 13 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000,0 грн. у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.

Суд погоджується із доводами відповідача, що пропонування товару для продажу є невідємною складовою частиною торгівлі алкогольними напоями і особа несе відповідальність у вигляді штрафу не тільки у випадку власне продажу алкогольного напою, а й у випадку пропозиції його продажу.

Так, ст. 641 ч. 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Ця норма міститься в главі 53 "Укладення, зміна і розірвання договору", розділу ІІ "Загальні положення про договір" книги п'ятої "Зобовязальне право" ЦК України. Отже, ЦК України визначає пропозицію укласти договір (оферту), як частину процесу укладення договору.

Позивач, розмістивши пляшку вина із цінником, зробив публічну пропозицію необмеженому колу осіб придбати цей товар за визначеною ціною, яка є нижчою, ніж встановлена Постановою № 957, а тому відповідач вірно кваліфікував цю обставину, як порушення Постанови № 957 та вірно наклав штраф.

Що стосується посилань позивача на Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 (далі - Правила № 854), в яких визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства, то використання слова "безпосередньо" в Правилах № 854 має значення в сенсі "кому", а саме особі, яка є кінцевим споживачем придбаного алкогольного напою, а не в тлумаченні, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - це виключно продаж товару шляхом укладення відповідного договору, як на цьому наполягає позивач.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (пров. Банківський, 6, с. Березанка, Березанський район, Миколаївська область, 57400 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, код 39394277) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13 листопада 2017 р. № 000212, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз