Справа № 822/3346/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3346/17

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

28 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Калужської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2017 року, позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест", звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2017 № форми "Д" на суму 757778 грн. 67 коп.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 18.12.2017 адміністративний позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № форми "Д" від 11.09.2017;

- стягнув на користь ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" судові витрати в сумі 11 366 грн. 68 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача підтримав доводи зазначені в апеляційній скарзі та просив, рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений, разом з тим в своєму відзиві просив, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати, та прийняти нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, на підставі направлень від 23.06.2017 №1324, №1325, №1326, №1327, №1328 виданих ГУ ДФС у Хмельницькій області, у період з 26.06.2017 по 02.08.2017, посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

За результатами проведеної перевірки складений акт про результати документальної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" №1579/22-01-14-01/037587657 від 09.08.2017.

На підставі акта перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 11.09.2017 № форми "Д", яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 757778 грн. 67 коп., в тому числі за штрафними санкціями - 754942 грн. 13 коп. та пеня в сумі 2836 грн. 54 коп.

Не погодившись із винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до ДФС України. Однак, рішенням ДФС України про результати розгляду скарг від 20.11.2017 №26749/6/99-99-11-03-01-25, податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення.

В акті перевірки №1579/22-01-14-01/037587657 від 09.08.2017 відображені наступні порушення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест":

- п. 50.2 ст. 50, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.5, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток, що перевірявся на загальну суму 415079 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 415079 грн.;

- п. 6 П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого зменшено задекларовані збитки підприємства на суму 20080019 грн., в тому числі 2015 рік в сумі 2529549 грн., 2016 рік в сумі 17450470 грн;

- абз. "а" п. 198.1, абз. "а" п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 189.9 ст. 189 ПК України, в результаті чого встановлено заниження позивачем нарахування податку на додану вартість всього в сумі 725401 грн., у тому числі: за січень 2014 в сумі 16667 грн; за березень 2014 в сумі 74998 грн; за листопад 2015 в сумі 67800 грн; за грудень 2015 в сумі 374636 грн; за березень 2016 в сумі 90000 грн; за квітень 2016 в сумі 90833 грн; за вересень 2016 в сумі 3900 грн; за жовтень 2016 в сумі 6567 грн., а також зменшення р.21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за березень 2017 в сумі 20000 грн;

- п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов'язання по податку на додану вартість;

- абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме порушено граничний термін реєстрації податкових накладних;

- п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 ст. 250 розділу VІІІ ПК України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов'язання екологічного податку за І-й, ІІ-й, ІІІ-й, ІV-й квартали 2016 року;

- п. 119.2 ст. 119, абз. б) п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПК України, подано з помилками та не у повному обсязі податковий розрахунок за ІІ-й квартал 2015 року, І-й, ІІ-й, ІV-й квартали 2016 року, а саме: невірно вказано податкові номера фізичних осіб та сума нарахованого та виплаченого доходу, що призвело до зміни платника податку суми нарахованого та виплаченого доходу найманим працівникам та суми утриманого та перерахованого з них податку, також не відображено нарахування та виплату доходів фізичним особам - підприємцям (ознака доходу 157), встановлено надання поворотної фінансової допомоги найманим працівникам та не відображення виплат за 153 ознакою доходу;

- п. 54.2 ст. 54, абз. а) п. 176.2 ст. 176 та пп. 168.1.1, пп. 168.1.5, п.168.1, ст. 168 ПК України, а саме позивачем у перевіряємому періоді несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із найманих працівників із найманих працівників до бюджету;

- п. 1.4 ст. 16 Підрозділу 10 Інші перехідні положення пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме несвоєчасно сплачено військовий збір.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом зроблено висновок про те, що позивачем у перевіряємому періоді несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із найманих працівників до бюджету у серпні - грудні 2015 року, січні 2016 року, серпні - грудні 2016 року та січні - березні 2017 року.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення незаконним з мотивів порушення процедури складання Акту №1579/22-01-14-01/037587657 від 09.08.2017 та не зазначення у Акті певної інформації, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що в межах штрафних санкцій по ст.127 ПК України існує одне триваюче порушення щодо несвоєчасної сплати та відсутня повторність, а також, що детальний розрахунок заборгованості до оспорюваного податкового повідомлення-рішення міститься на десяти сторінках, що не дає можливість суду самостійно визначити неправомірно визначену суму, а тому адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" необхідно задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

У відповідності до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що плата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Згідно з статтею 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до статті 168 ПК України, якою визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку здійснюється податковим агентом.

Згідно підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За змістом підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Отже, банківська установа не вправі приймати від платника податків платіжні документи на перерахування доходу без одночасного подання останнім платіжних документів на перерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з пунктом 54.2 статті 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Тобто, вказані норми визначають дві різні обставини, за наявності яких у податкового агенту виникає обов'язок перерахувати до бюджету податку на доходи фізичних осіб: - якщо податковий агент здійснює виплату доходу на користь іншого платника податків, то виникає зобов'язання утримати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб під час виплати такого доходу (підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України), - якщо податковий агент здійснює нарахування оподаткованого доходу, але не виплачує його іншому платнику податку, то виникає зобов'язання сплатити податок (перерахувати) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

З акту перевірки від 09.08.2017 №1579/22-01-14-01/037587657 вбачається, що за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не своєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 203 786 грн. 93 коп. (а.с.61).

Відповідальність платників податків за податкові правопорушення регламентується главою 11 Податкового кодексу України, яка, зокрема, передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків (стаття 126 Податкового кодексу України) та за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати (стаття 127 Податкового кодексу України).

Отже, колегія суддів, вважає за необхідне розділити на складові суму податкового повідомлення-рішення № форми "Д" від 11.09.2017 на складові: в розрізі штрафних санкцій згідно ст.126 ПК України сума складає 19 000 грн. 85 коп., в розрізі штрафних санкцій згідно ст.127 ПК України сума складає 720 675 грн. 56 коп., в розрізі пені згідно ст.129 ПК України сума складає 2 836 грн. 54 коп..

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати. Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 Податкового кодексу України.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо штрафних санкцій в розрізі ст.126 ПК України.

Враховуючи вищезазначене та те що позивач ніяким чином не спростовує суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за штрафними санкціями по ст.126 ПК України в сумі 19000 грн. 85 коп., колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає.

В той же час, пунктом 127.1 статті 127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

В частині грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за штрафними санкціями по ст.127 ПК України колегія суддів приходить до висновку, що положеннями статті 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Повторність (в розрізі ПК України) - це вчинення правопорушення особою, до якої протягом визначеного періоду часу були застосовані штрафи за аналогічне порушення. Отже, підвищений розмір штрафу, зокрема за ст.127 ПК України застосовується у випадку повторного виявлення податкових порушень, тобто у випадку коли до платника за аналогічне правопорушення вже було застосовано протягом 1095 днів штрафні санкції шляхом складання податкового повідомлення-рішення. Якщо протягом 1095 днів податкового повідомлення-рішення за таке порушення не приймалось, штраф застосовується у розмірі виявленого вперше порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-2919а15 від 10 листопада 2015 року.

Отже, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в розрізі ст.127 ПК України в період червень-липень 2015 року на суму несвоєчасно сплати 44 692 грн. 54 коп. нараховано штрафну санкцію 25%, в розмірі 11 173 грн. 14 коп., в період серпень 2015 року на суму несвоєчасно сплати 8 185 грн. 18 коп., нараховано штрафну санкцію 50%, в розмірі 4 092 грн. 59 коп., в період з вересня 2015 року по березень 2017 року на суму несвоєчасно сплати 960 900 грн. 74 коп., нараховано штрафну санкцію 75%, в розмірі 720 675 грн. 56 коп.

Колегія суддів не погоджується з даним розрахунком відповідача та зазначає, що повторності у даному випадку немає, а тому за весь період нарахована штрафна санкція має бути 25%, що складає 288 763 грн. 86 коп.

В розрізі частини податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Враховуючи, те що позивачем жодним чином не спростовується у своїх доводах сума нарахованої пені, колегія судів вважає, що пеня нарахована в межах чинного законодавства та податкове повідомлення-рішення № форми "Д" від 11.09.2017 в цій частині скасуванню не підлягає.

Виходячи з вищенаведеного колегія приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частково задоволенню, оскільки в межах ст.127 ПК України відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції задовольнив адміністративний позов частково та згідно з п.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, при цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно вирішити питання щодо судового збору.

Позивач сплатив судовий збір за подання адміністративного позову згідно платіжного доручення №384 від 29.11.2017 (а.с.3) в сумі 11 366 грн. 68 коп.

З вищезазначеного колегія суддів вважає, що необхідно стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (29000, м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 17, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Судилківська, 9, оф.203, ) судовий збір в розмірі 6707 грн. 67 коп.(шість тисяч сімсот сім грн. 67 коп.).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.09.2017 № форми "Д" на суму 447 178 грн. 27 коп. (чотириста сорок сім тисяч сто сімдесят вісім грн. 27 коп.)

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (29000, м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 17, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Судилківська, 9, оф.203, ) судовий збір в розмірі 6707 грн. 67 коп. (шість тисяч сімсот сім грн. 67 коп.).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 квітня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.