Справа № П/811/2139/17
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м.Кропивницький Справа № П/811/2139/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічника,

при секретарі - Побочій О.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Т-М-С" до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017р. про коригування митної вартості товарів.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Т-М-С» (далі - позивач) з позовом до Кіровоградської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 2014р. позивач закуповує товари за контрактами, що укладаються з «ROBERT THOMAS METALL UND ELEKTROWERKE GMBH&CO.KG» (Німеччина). 23.11.2017р. відповідачем прийнято рішення № UA901030/2017/000179/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість товарів позивача, внаслідок чого надлишково нараховані платежі склали: 94870,67 грн. (за курсом Євро на дату розмитнення 31,825434 грн/євро = 2980,97 євро), з яких сума ПДВ: 76206,32 грн. (2394,51 євро), сума мита: 18664,34 грн. (586,46 євро).

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості, замість основного (за ціною договору), оскільки на момент пред'явлення товару до митного оформлення його вартість була сплачена в повному обсязі, що підтверджено відповідними платіжними документами та інвойсами. Відповідач, зазначаючи про ненадання документів, які б містили числові дані про вартість навантаження товару на транспортний засіб, витрати пов'язані з митними формальностями в країні експорту, не врахував, що за домовленістю сторін у загальному порядку інвойси №NO-715838, KD-715785, NO-715839 на продаж товару, враховували вартість завантаження та митного оформлення.

Також позивач вказав, що застосовуючи ст. 59 Митого кодексу України, відповідачеві необхідно було враховувати ч. 4 вказаної статті, яка передбачає, що ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов (т.1а.с.157-159) вимоги позивача не визнаються з тих підстав, що під час здійснення митного оформлення товару торгової марки «THOMAS», який надійшов на адресу позивача, шляхом порівняння митної вартості ідентичних товарів митне оформлення яких вже здійснено, встановлено що заявлена фактурна вартість та, як наслідок, митна вартість товарів значно нижча, ніж вартість ідентичних товарів, оформлених митними органами України в митному режимі «імпорт». Вказані обставини викликали сумніви стосовно заявленої декларантом митної вартості, що і зумовило прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст.243 КАС України, складення рішення у повному обсязі відкладено до 07.04.2018 року із проголошенням вступної та резолютивної частини рішення в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2017 року між позивачем (покупець) та фірмою «ROBERT THOMAS METALL UND ELEKTROWERKE GMBH&CO.KG» (Німеччина) (постачальник) укладено контракт №2017-01/01, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставляти електропобутові товари, комплектуючі (фурнітуру) до неї та інші товари торгової марки «THOMAS». Термін дії контракту до 31.12.2017р. (т.1а.с.18-24).

Асортимент, кількість та ціни на товари вказуються в специфікаціях на кожну поставку (п.1, 2 контракту).

На виконання умов контракту позивачеві було поставлено товар обумовлений контрактом, що підтверджується специфікацією та інвойсом постачальника (т.1а.с.47-49,т.2а.с.125,126).

Згідно інвойса постачальника вартість товару: артикул 787203 визначена в розмірі 5,03 євро за одиницю; артикул 787241 визначена в розмірі 6,01 євро за одиницю; артикул 787502 визначена в розмірі 2,95 євро за одиницю; артикул 790009 визначена в розмірі 2,95 євро за одиницю; артикул 787515 визначена в розмірі 6,01 євро за одиницю.

Відповідно до довідки позивача від 30.11.2017р. загальна сума платежів виходячи з ціни товару за інвойсом постачальника склала: мито 680,81 євро, ПДВ 2720,17 євро, всього 3400,98 євро або 108237,66 грн. (т.1а.с.15,16).

22.11.2017 року позивачем подано до митного оформлення товари за митною декларацією №UA901030/2017/001212, а саме: артикул 787203 набір фільтрів THOMAS TWIN/GENIUS В КІЛЬКОСТІ 1500 шт. на загальну суму 7545 євро; артикул 787241 набір фільтрів THOMAS 500 шт. на загальну суму 3005 євро; артикул 787502 концентрат для чищення THOMAS PROTEX 1000 мл. 400 шт. на загальну суму 1180 євро; артикул 787515 концентрат для чищення THOMAS PROTEX V 1000 мл. 50 шт. на загальну суму 300,50 євро; артикул 790009 концентрат для чищення THOMAS PROFLOOR 1000 мл. 200 шт. на загальну суму 590 євро. (т.1а.с.160-164).

Відповідачем відмовлено позивачу в митному оформленні товарів за ціною контракту та винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017 року (т.1а.с.165, 166), в якому визначено вартість товару:

- артикул 787203 набір фільтрів THOMAS TWIN/GENIUS 10,907 євро за одиницю;

- артикул 787241 набір фільтрів THOMAS 8,865 євро за одиницю;

- артикул 787502 концентрат для чищення THOMAS PROTEX 4,79 євро за одиницю;

- артикул 787515 концентрат для чищення THOMAS PROTEX V 7,177 євро за одиницю;

- артикул 790009 концентрат для чищення THOMAS PROFLOOR 4,694 євро за одиницю.

Згідно довідки позивача від 30.11.2017р. загальна сума платежів після коригування митної вартості склала: мито 1267,27 євро, ПДВ 5114,68 євро, або 203108,33 грн. (т.1а.с.15,16).

У зв'язку з наведеним, позивач на підставі декларації №UA901030/2017/001218 від 24.11.2017р. здійснив митне оформлення товару за митною вартістю, визначеною відповідачем та сплатив додатково митні платежі у розмірі 94870,67грн (т.1а.с.89-98).

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості, митний орган виходив з того, що під час аналізу товаросупровідних документів встановлено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості,; наявні розбіжності в поданих до митного оформлення документах; неподання запропонованих додаткових документів; заявлена митна вартість товарів нижча, ніж митна вартість всіх ідентичних товарів, оформлених митницями України в митний режим «імпорт» (інформація про які міститься в ПІК «Інформаційно пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначені митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України»), виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей по заявлену митну вартість товару, в звязку з чим метод визначення митної вартості за ціною договору, не може бути застосований. У відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інформаційно пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначені митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України» бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи, митну вартість товарів визначено згідно статті 59 МКУ за ціною угоди, щодо ідентичних товарів.

Висновки відповідача ґрунтуються на інформації одержаній від митниць: Львівська митниця ДФС, Дніпропетровська митниця ДФС, Київська митниця ДФС (т.2а.с.2-22).

Незгода позивача із рішенням про коригування митної вартості зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 34-1 ч. 1 статті 4 МК України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 статті 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 статті 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1 та 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 статті 54 МК України).

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 МК України).

Згідно ч. 8 вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов'язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини 5-8 статті 58 МК України).

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що рішенням про коригування митної вартості товарів №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017 року митна вартість товару визначена за ціною угоди, щодо ідентичних товарів.

Як вже встановлено судом підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що з аналізу інформації одержаної від митних органів України, встановлено, що ідентичні товари за артикулами: 787203, 787241, 787502, 790009, 787515 декларувались за цінами вищими ніж задекларовані позивачем.

Згідно довідки щодо коригування митної вартості (т.2а.с.207) встановлено:

- артикул 787203 митна вартість заявлена позивачем становила 7570,51 євро, скоригована вартість становила 16386,01 євро;

- артикул 787241 - митна вартість заявлена позивачем становила 3029,03 євро, скоригована вартість становила 4456,53 євро;

- артикул 787502 - митна вартість заявлена позивачем становила 1346,63 євро, скоригована вартість становила 2082,63 євро;

- артикул 790009 - митна вартість заявлена позивачем становила 673,32 євро, скоригована вартість становила 1022,12 євро;

- артикул 787515 - митна вартість заявлена позивачем становила 320,20 євро, скоригована вартість становила 358,85 євро.

Водночас, судом вбачається, що подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

Окрім документів зазначених в графі 44 декларації №UA901030/2017/001212, позивачем додатково надано: контракт від 02.01.2017р. №2017-01/01, специфікації №KD-715785 від 10.11.2017р. та №NO-715838, CMR, декларації країни імпортера, інвойс №KD-715785 від 10.11.2017р., №NO-715838 від 13.11.2017р., №715839 від 13.11.2017р., платіжні доручення від 25.10.2017р. та від 16.11.2017р., лист постачальника від 16.11.2017р., договір на організацію транспортно-експедиторського обслуговування вантажів автотранспортом №К31-02 від 28.03.2017р., рахунок на оплату №16/11/01 від 16.11.2017р., довідка від 16.11.2017р. №138, лист постачальника щодо цін на товари від 01.11.2017р. та від 23.11.23017р. про що зазначено в графі 18 рішення про коригування митної вартості (т.1а.с.165-187, 193-197, 204,205, 209, 211, 212,214,215-218, 224-230, 237).

Здійснюючи коригування митної вартості відповідачем не було враховано ряд чинників, які вплинули на ціну товару задекларовану позивачем, зокрема, довго тривалість взаємовідносин позивача з постачальником, на підтвердження чого позивачем надано контракти за 2014-2016 роки (т.1а.с.25-45), інвойси за період з 22.05.2014 по 13.11.2017роки (т.1а.с.94-128).

Відповідно до ч. 4 ст. 59 МКУ ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Застосовуючи вказаний метод відповідачем не було враховано, що кількість товару задекларованого позивачем є значно більшою ніж кількість ідентичних товарів ввезених в країну згідно інформації митних органів України: артикул 787203 позивачем задекларовано 1500 шт (інвойс NO715838), ідентичний товар ввезено в кількості 200 шт; артикул 787241 позивачем задекларовано 500 шт (інвойс NO715838), ідентичний товар ввезено в кількості 100 шт; артикул 790009 позивачем задекларовано 200 шт (інвойс NO715838) , ідентичний товар ввезено в кількості 25 шт; (т.2а.с.2-23).

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 59 МКУ у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Всупереч вказаній нормі відповідачем застосовано найвищу вартість щодо ідентичних товарів.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, на думку суду, подані декларантом документи, в даному випадку, слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару, а тому рішення про коригування митної вартості товарів №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-М-С" (, вул.Київська, 21, к.18, м.Знам'янка, Знам'янський район, Кіровоградська область, 27406) до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби (, вул. Тореза, 27-б, м.Кропивницький, 25030) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби №UA901030/2017/000179/1 від 23.11.2017р. про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-М-С" () понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлений 02.04.2018 року

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5