Справа № 592/2806/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 р. Справа № 592/2806/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Бершова Г.Є. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2018 (суддя Корольова Г.Ю., 40030, м. Суми, вул. Першотравнева,12, повний текст складено 24.01.18) по справі № 592/2806/17

за позовом ОСОБА_1

до В.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Миколайовича

про визнання протиправною та скасування постанови №0714/80502/16 від 15.02.2017 року в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України у виді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулась до суду з позовом до в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича ( далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №0714/80502/16 від 15.02.2017 року в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2018 року адміністративний позов відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови №0714/80502/17 від 15.02.2017 року в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України у виді штрафу в розмірі 8500грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою №0714/80502/17 від 15 лютого 2017 року в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Пастушенко Ю.М. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн. (а.с. 5-11).

З постанови вбачається, що 24.12.2016 року о 15 год.34 хв. в зону митного контролю митного поста «Юнаківка» Сумської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з України в Росію. Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений гр. ОСОБА_1 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску «Юнаківка» 05.12.2015 року з метою транзиту, на строк встановлений ст.95 Митного кодексу України. Враховуючи час ввезення 05.12.2015 року та час вивезення 24.12.2016 року транспортного засобу марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушено строки транзитного перевезення більш ніж на 10 діб, які встановлені ст.95 МК України.

Не погодившись позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови №0714/80502/16 від 15.02.2017 року в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС Пастушенко Юрія Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500грн.

Судом першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, зроблено висновок, що порушення, вчинене позивачем є триваючим, а оскільки позивачкою не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, оскаржувана постанова відповідача є правомірною та такою, що прийнята в межах його повноважень та у відповідності до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме позивач в позові зазначив, що переміщення транспортного засобу на митну територію України було здійснено за спрощеною процедурою на підставі Стамбульської Конвенції «Про тимчасове ввезення» у митному режимі «тимчасового ввезення до 1 року», дій, які б підтверджували перебування автомобіля позивача на території України у режимі «транзит» ним не вчинялися.

Судом встановлено, що власником ТЗ є фірма «Генесіа Груп» ТОВ (Польща) 02.12.2015 року між фірмою «ГЕНЕСІА ГРУП Сп. з о.о.» (Польща) та позивачкою ОСОБА_1 укладений договір доручення на комерційне використання транспортного засобу №02/12/2015 (а.с. 12-15).

Відповідно до п.1.1 цього договору - фірма «ГЕНЕСІА ГРУП Сп. з о.о.» доручає, а ОСОБА_1 приймає на себе зобов'язання на регулярній основі виконувати за вказівками замовника та/або представництва (структурний підрозділ фірми - «ПРЕДСТАВНИЦТВО «ГЕНЕСІА ГРУП Сп. з о.о.») завдання, з використанням транспортного засобу замовника для здійснення, в рамках Конвенції про тимчасове ввезення комерційного безоплатного перевезення вантажів належних замовнику та/або представництву, а також комерційного безоплатного перевезення вантажів, які призначаються для замовника та/або представництва, на території України, через територію України, з території України.

15.02.2017 року державним інспектором митного поста «Юнаківка» Сумської митниці ДФС відносно позивачки ОСОБА_1 складений протокол №0714/80502/17 про порушення ч.3 ст.470 МК України, а саме: ОСОБА_1 порушила строки, встановлені ст.95 МК України, більше ніж на 10 діб для вивозу з митної території України транспортного засобу.

Згідно з інформацією Журналу пункту пропуску транспортний засіб марки«BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений ОСОБА_1 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску «Юнаківка» Сумської митниці ДФС 27.04.2014 року для особистого користування у режимі транзиту (а.с.52).

В митному режимі «транзит» ТЗ був оформлений саме у зв'язку з тим, що позивачем не було надано митному органу документів, які б підтвердили факт використання ним ТЗ для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, зокрема, білетно-облікова документація (при платному перевезенні осіб), - товарно-транспортні документи, зокрема міжнародна автомобільна накладна CMR (при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів), тощо, тобто документів, що посвідчують підстави застосування митного режиму - «тимчасове ввезення».

Колегія суддів зазначає, що питання тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення врегульовано положеннями МК України та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 року).

Згідно до п.59 ст.4 МК України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Відповідно до ч. 1 ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями ст.105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються, зокрема, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст.189 цього Кодексу та в додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, на умовах, визначених цим додатком.

Відповідно до п.«b» ст.1 цього додатка (додаток С) комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Згідно з п.59 ст. 4 МК України, транспортні засоби комерційного призначення за визначенням, це автотранспортні засоби, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Відповідно до ч.2 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів з урахуванням того, що ці транспортні засоби має бути реекспортовано відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

Згідно зі ст. 366 МК України, транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»). Позивач переміщував транспортний засіб по «зеленому коридору».

Колегія суддів зазначає, що строки транзитних перевезень визначено ст. 95 МК України. Згідно з ч. 1 цієї статті залежно від виду транспорту строки транзитних перевезень становлять, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст. 470 МК України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу, строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а також втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документи на вантаж; при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, білетно-облікову документацію.

З аналізу викладеного вбачається, що визнання автотранспортного засобу (у тому числі легкового) як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб - білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Враховуючи вищевикладене, громадянин (як резидент так і нерезидент) може тимчасово в'їжджати на територію України на транспортному засобі комерційного призначення зі звільненням від оподаткування і без застосування гарантії за умови, що вказаний транспортний засіб знаходиться у власності (користуванні) юридичної особи, яка зареєстрована на території іншої держави, та використовується в комерційних цілях (платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів).

Також, колегія суддів зазначає, що громадянин, який ввозить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою ТЗ, який позивач мав намір оформити у режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами.

Також, колегія суддів зазначає, що постанова від 15.02.2017 року в справі про порушення митних правил була отримана ОСОБА_1 09.03.2017 року, тому з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав в десятиденний строк звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.467 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ВАС України за №К800/19886/16 від 01.06.2017 року, яким зазначено, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов"язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відповідача є правомірною та такою, що прийнята в межах його повноважень та у відповідності до вимог закону. Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду підлягає не скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2018 по справі № 592/2806/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) Г.Є. Бершов В.А. Калиновський