Справа № 826/2248/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2018 року 10:54 № 826/2248/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Костюк С.Ю., від відповідача - Бєлічко Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полярний»
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправними та скасування постанов,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полярний» (далі- позивач/ ТОВ «ТД «Полярний») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати постанову від 01.09.2017 №0012564 та постанову від 05.09.2017 №0012615.

Протокольною ухвалою замінено відповідача з Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на належного - Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що на час проведення перевірок та накладення на позивача адміністративно-господарських штрафів, останній не був перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних постанов про накладення адміністративно-господарських санкцій, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, відповідно до направлення на перевірку від 30.06.2017 №016997, здійснено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «ТД «Полярний», за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_3, посвідчення водія від 27.12.2001 НОМЕР_3.

Перевіркою виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, управління транспортним засобом при здійсненні вантажних автомобільних перевезень без оформлення документів, а саме: не оформлені щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія транспортного засобу (тахокарти), чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За наслідками перевірки складено акт від 04.07.2017 ВО№191223 та прийнято постанову від 01.09.2017 №0012564 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ТОВ «ТД «Полярний» в розмірі 1700 грн.

Перевіркою на ділянці дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», відповідно до направлення на перевірку від 30.06.2017 №045713, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області 05.07.2017 здійснено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ТОВ «ТД «Полярний»; за кермом транспортного засобу, згідно посвідчення водія від 24.09.2013 ВВТ №370120 перебував ОСОБА_4.

Перевіркою виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт : управління транспортним засобом при здійсненні вантажних автомобільних перевезень без оформлення документів, а саме: не оформленні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія транспортного засобу (тахокарти), чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За наслідками перевірки складено акт від 05.07.2017 АН №0050534 та прийнято постанову від 05.09.2017 АА №0012615 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ТОВ «ТД «Полярний» в розмірі 1700 грн.

Вважаючи вказані постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001року № 2344-III, який, в свою чергу, регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно статті 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 6.1 розділу VI Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), що використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів. Дія Інструкції поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до Інструкції №385 перевізники - суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому (п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції №385).

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов'язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа (п. 3.6 розділу ІІІ Інструкції №385).

Отже, однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких встановлений статтями 39, 48 вказаного Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полярний» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗФ» (орендар) укладений договір оренди транспортних засобів від 01.07.2016, відповідно до якого орендодавець передає в тимчасове платне користування (оренду) транспортні засоби, а орендар приймає транспортні засоби та зобов'язується використовувати їх за призначенням і сплачувати платежі, що передбачені цим договором. Транспортні засоби будуть використовуватись у господарській діяльності орендаря виключно за їх цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 6.2 Договору термін оренди за цим договором становить 3 (три) роки з моменту його підписання.

Актом прийому-передачі транспортних засобів від 01.07.2016 до договору оренди транспортних засобів від 01.07.2016 , орендодавець передав в оренду орендарю транспортні засоби, зокрема, транспортний засіб Mercedes-Benz модель 1523 фургон, номерний знак НОМЕР_1, та Mercedes-Benz модель 1523 Фургон, номерний знак НОМЕР_2.

Таким чином, вказані транспортні засоби, починаючи з липня 2016 року та на час винесення оскаржуваних постанов використовуються іншою юридичною особою - ТОВ «ЗФ» в своїй господарській діяльності для здійснення перевезень, вказане підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довідкою ТОВ « 3Ф»від 25.01.2018 вих.№25/01.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосуван ня яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Як встановлено частиною четвертою статті 217 Господарського кодексу України господарські санкції застосовуються у встановленому законом по рядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими ор ганами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушен ня суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

До адміністративно-господарських санкцій належить й адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачуєть ся суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здій снення господарської діяльності.

З огляду на наведене, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарсь ких відносин відповідно є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проаналізувавши викладені норми, оцінивши доводи сторін та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов, оскільки не доведено, що порушення, за які на позивача накладено адміністративно-господарські штрафи, вчинено саме ним як перевізником.

Суд зазначає, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що транспортні засоби позивачем передано в оренду іншій юридичній особі на підставі договору, на час проведення перевірок та виявлення порушень позивач не мав статусу перевізника.

При цьому відповідачем не надано жодного доказу здійснення перевезення саме позивачем (накладної, маршрутного листа, пояснень, актів, тощо). Зважаючи на викладене, судом не надається оцінка виявленим правопорушенням, адже в даному випадку має значення те, що суб'єктом владних повноважень до відповідальності, передбаченої Законом України «Про автомобільний транспорт», притягнуто іншу особу, а саме особу, яка в силу викладених вище обставин об'єктивно не могла допустити порушення, інформація про які міститься в актах перевірок.

Відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полярний» щодо визнання протиправними та скасування постанови від 01.09.2017 №0012564 та постанови від 05.09.2017 №0012615 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПОЛЯРНИЙ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративного - господарського штрафу від 01.09.2017р. №АА0012564 та від 05.09.2017р. №АА0012615 винесені Київським міжрегіональним відділенням Укртрансбезпеки.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 3524грн. відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПОЛЯРНИЙ" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складений 03.04.2018.

Суддя С.К. Каракашьян