Справа № 149/1482/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/1482/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес В.О.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

Представника позивача: ОСОБА_2

Представника відповідача: Кирилюка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області, посадова особа - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області Подолян Анатолій Іванович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, посадової особи - головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подолян А.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2017 року позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення № 177 від 30.05.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позаплановою перевіркою було встановлено, що позивач вимоги припису не виконала, а тому оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення №177 від 30.05.2017 року позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.06.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. було проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт №725-пп та припис за № 153-31 про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил по АДРЕСА_1. Згідно вказаних акту та припису слідує, що ОСОБА_4 самочинно, без дозволу відповідних державних органів, без розроблення та затвердження у встановленому порядку проектної документації (будівельного паспорта) в 2010 році провела реконструкцію будівлі літньої кухні та сараю на земельній садибній ділянці АДРЕСА_1, тим самим порушила ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Зобов'язано в термін до 02.09.2016 року, об'єкт містобудування (літню кухню та сарай) привести у відповідність до вимог містобудівного законодавства.

В подальшому, 22.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Подоляном А.І. було складено акт №583-пп та протокол про адміністративне правопорушення, із яких слідує, що ОСОБА_4 не виконала вимоги припису № 153-21 від 02.06.2016 року, чим порушила п.3 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

30.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 самочинне будівництво літньої кухні і сараю не проводилось, оскільки вони були збудованы у період з 2002-2004 року спадкодавцем ОСОБА_6, а тому припис №153-31 від 02.06.2016 року складено безпідставно та протиправно.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки згідно акту №583-пп від 22.05.2017 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 22.05.2017 року у вину ОСОБА_4 ставиться не будівництво літньої кухні та сараю, а невиконання припису виданого у зв'язку з незаконною реконструкцією будівлі літньої кухні та сараю. А як вбачається з матеріалів справи, факт проведення реконструкції позивачем підтверджується постановою №179 від 07.06.2016 року та сплатою штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.107).

Правомірність припису від 02.06.2016 року та постанови №179 від 07.06.2016 року ОСОБА_4 не оскаржувалися, а тому вони є чинними та підлягають виконанню.

Отже, вказані обставини свідчать про факт здійснення позивачем самочинної реконструкції господарської будівлі без належної дозвільної та проектної документації на проведення відповідних будівельних робіт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, зроблено помилковий висновок щодо протиправності винесеного інспектором припису №153-31 від 02.06.2016 року, а тому постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2017 року підлягає скасуванню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Аналіз змісту вказаної правової норми свідчить, що обчислення строку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за правопорушення розпочинається з моменту вчинення такого порушення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що термін виконання припису №153-31 від 02.06.2016 року з вимогою привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства закінчився 02.09.2016 року, а отже склад адміністративного правопорушення визначається протиправними діями (бездіяльністю) позивача у визначений приписом строк.

На час винесення оскаржуваної постанови 30.05.2017 року, не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку зі спливом двомісячного строку для накладення адміністративного стягнення, який починається з 04.09.2016 року, тобто з дня коли відповідачеві стало відомо, що позивачем не виконано припис від 02.06.2016 року.

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на час провадження в справі закінчились строки накладення адміністративного стягнення, а тому постанова підлягає скасуванню.

Крім того, у приписі №153-31 від 02.06.2016 року зазначено, що ОСОБА_4 самочинно без дозволу відповідних державних органів, без розробленої та затвердженої у встановленому порядку проектної документації (будівельного нагляду) в 2010 році провела на земельній садибній ділянці АДРЕСА_1. Проте у даному приписі не вказано, що саме провела ОСОБА_4 на земельній садибній ділянці, що стало порушенням ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що позивач притягнута до адміністративної відповідальності поза межами строку передбаченого ст. 38 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню із закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанці прийнята з неповним з'ясованням обставин, що мають значення для справи, а тому постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 177 від 30.05.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень. Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.