Справа № 757/37460/17-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєвій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 01.09.1994 року по 06.11.2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України, що підтверджується записами трудової книжки. 07.11.2015 року позивач прийнятий на службу до Національної поліції України, 01.02.2016 року звільнений зі служби Національної поліції України через хворобу, згідно записів трудової книжки. Згідно змісту свідоцтва про хворобу № 30 від 23.12.2016 року військово - лікарської комісії ТМО МВС України по місту Києву здійснила медичний огляд позивача та прийшла до висновку про захворювання позивача, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до наказу ГУ НП у м.Києві від 22.01.2016 року № 49 о/с позивача звільнили зі служби через хворобу згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію». В подальшому Управління кадрового забезпечення ГУ НП у м.Києві позивачу видано направлення на медико - соціальну експертну комісію м.Києва з метою визначення чи настала інвалідність позивача внаслідок захворювань, які мали місце в період служби в МВС; наявність причинного зв'язку інвалідності у позивача з виконанням службових обов'язків; наявність групи інвалідності у позивача станом на 01.02.2016 року. На підставі довідки до акта огляду від 14.07.2016 року серія АВ № 0451899 медико - соціальною експертною комісією позивачу встановлена третя група інвалідності. Причиною інвалідності є захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи. Для отримання грошової допомоги позивач надав всі необхідні документи до Національної поліції України. Проте, у її виплаті позивачу було відмовлено. Оскільки позивачу не виплачено вказану грошову допомогу, то він звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 3 групи інвалідності. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься письмове заперечення. Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься письмове заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій). Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1 вересня 1994 року по 6 листопада 2015 року перебував на службі в Органах внутрішніх справ. 7 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України та 01 лютого 2016 року звільнений зі служби через хворобу. На підставі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії та свідоцтва про хворобу позивачу встановлена 3 група інвалідності, пов'язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ. Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850). Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи. Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України). Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції. Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ. Відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення. Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850. При цьому відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641 «Про утворення Національної поліції України» та «Положення про Національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. З положень вказаних нормативно-правових актів не вбачається, що органи Національної поліції є правонаступниками органів внутрішніх справ. Суд також враховує, що відповідно до частини 4 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма. Як зазначалось, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у виконання вказаних положень позивач надав відповідні документи за місцем проходження своєї служби. Проте Національна поліція України (його структурний підрозділ - Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку) відмовила позивачу у призначенні допомоги, у зв'язку з відсутністю для цього з підстав з посиланням на Наказ МВС України від 12 вересня 2016 року № 916 «Про внесення змін до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». Оскільки позивачем дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 850, цією постановою визначається порядок виплати грошової допомоги працівнику міліції, а не поліцейському, у ній чітко прописано подання документів за останнім місцем служби, яким є у даному випадку Національна поліція України, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та зобов'язання відповідача здійснити дії щодо нарахування та виплати грошової допомоги позивачу. Враховуючи, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ з 6 листопада 2015 року у зв'язку з переходом на роботу до Національної поліції України, то Міністерство внутрішніх справ України на даний час не має повноважень розглядати та приймати рішення з призначення поліцейському одноразової грошової допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження позиції відповідачів. Суд критично оцінює зазначені твердження та правові позиції висловлені представниками відповідачів, вважає їх хибними з юридичної точки зору та такими, що повністю та беззаперечно спростовується матеріалами справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню оскільки позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги саме ГУ Національної поліції у м. Києві, а не Міністерством внутрішніх справ України, тому існують підстави визнавати протиправною відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги лише ГУ Національної поліції у м. Києві. Враховуючи викладене, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» та ст. 2, 9, 72-78, 94, 241-246 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - задовольнити. Визнати протиправною відмову Національної поліції України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 3 групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850. Зобов'язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 3 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 14 липня 2016 року. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Дата складання повного тексту 07.03.2018 року.

Суддя Остапчук Т.В.