Справа № 826/8132/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8132/17 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену 23.12.2016, яка полягає в не здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу (актовий запис №756 від 13.09.2003) згідно із заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, від 22.11.2016; зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію розірвання шлюбу (актовий запис №756 від 13.09.2003) згідно із зазначеною заявою; визнати протиправною державну реєстрацію відповідачем розірвання шлюбу (актовий запис №756 від 13.09.2003), здійснену на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №761/20140/16-ц; зобов'язати відповідача скасувати цю реєстрацію.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним і його дружиною - ОСОБА_5 22.11.2016 була подана до Шевченківського РАЦСу заява про розірвання шлюбу. Державна реєстрація розірвання шлюбу була призначена відповідачем на 23.12.2016. Позивач прибув до Шевченківського РАЦСу у цей день, однак відповідач не проводив державної реєстрації розірвання шлюбу, пославшись на неявку подружжя, що на думку позивача, є порушенням п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі - Правила).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року відмовлено в задоволені позову.

Судове рішення умотивоване тим, що у контексті фактичних обставин цієї справи, умови, передбачені положеннями ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 16 Правил, за яких відповідач міг провести державну реєстрацію розірвання шлюбу за відсутності третьої особи, були відсутні, тому аргументи позивача про порушення відповідачем вимог п. 14 Правил є помилковими.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що згідно з абз. 1 п. 14 Правил державна реєстрація розірвання шлюбу у випадку, передбаченому ст. 106 Сімейного кодексу України, проводиться на підставі письмової заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, у якій повинно бути зазначено про відсутність у них спільних дітей, після закінчення одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана, у присутності хоча б одного з подружжя. На думку позивача, посилання відповідача на необхідність подання заяви про згоду на розірвання шлюбу у його відсутність другим із подружжя, у разі його неявки, є необґрунтованими і такими, що суперечать вказаному Порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що 13 вересня 2003р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським РАЦС (актовий запис №756 від 13.09.2003).

22 листопада 2016р. позивач і третя особа звернулися до Шевченківського РАСЦу із заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей. Державна реєстрація розірвання шлюбу призначена на 23.12.2016.

21 грудня 2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій повідомив про те, що він не заперечує проти державної реєстрації розірвання шлюбу без його присутності, у зв'язку з тим, що 23.12.2016 він буде відсутній у м. Києві, а також зазначив, що забере свідоцтво як матиме час. Заява прийнята відповідачем 21.12.2016, зареєстрована за №9184/02/05.0353.

Однак, 23 грудня 2016 року реєстрація розірвання шлюбу не відбулась, оскільки третя особа не прибула до Шевченківського РАЦСу та не подала заяви про проведення державної реєстрації розірвання шлюбу без її присутності.

Також, 28 грудня 2016р. третя особа звернулася до відповідача із заявою про повернення свідоцтва про шлюб. Вказане свідоцтво було повернуто заявнику.

19 грудня 2016р. Шевченківським районним судом міста Києва прийнято рішення у справі №761/20140/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким позов задоволено та розірвано шлюб, укладений між ними. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22.03.2017 вказане рішення залишено без змін.

25 квітня 2017р. третя особа звернулася до Шевченківського РАЦСу із заявою про виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2016 №761/20140/16-ц.

Листом від 25.04.2017 №220/16-12-66 відповідач повідомив Шевченківський районний суд міста Києва про виконання рішення у справі №761/20140/16-ц, шляхом проставлення відмітки в актовому записі про шлюб №756 від 13.09.2003 та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану.

Уважаючи бездіяльність відповідача щодо нездійснення державної реєстрації розірвання шлюбу згідно із заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, 22.11.2016 року, а також державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснену на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року у справі №761/20140/16-ц, протиправними, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи оцінку зазначеним діям відповідача, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Статтею 106 цього кодексу передбачено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана.

Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

У статті 115 Сімейного кодексу України зазначено, що розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

Державна реєстрація розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання подружжя або одного з них за їх заявою.

Якщо один з подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до нотаріально засвідченої, від його імені може подати другий з подружжя.

Державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться після закінчення одного місяця від дня подання відповідної заяви, якщо вона не була відкликана.

У разі якщо подружжя через поважну причину не може з'явитися до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації розірвання шлюбу у встановлений для них день, строк такої реєстрації на письмове прохання подружжя може бути перенесений на інший день. При цьому строк перенесення державної реєстрації розірвання шлюбу не може перевищувати одного року з дня подання заяви.

Якщо один з подружжя через поважну причину не може з'явитися для державної реєстрації розірвання шлюбу, він може під час подачі заяви про реєстрацію розірвання шлюбу або впродовж місяця письмово повідомити орган державної реєстрації актів цивільного стану про згоду реєстрації розірвання шлюбу за його відсутності та зазначити місцезнаходження органу державної реєстрації актів цивільного стану, до якого слід надіслати свідоцтво про розірвання шлюбу. У разі надсилання письмового повідомлення підпис на ньому того з подружжя, який не може з'явитися, повинен бути нотаріально засвідчений.

Згідно з п. 14 глави 3 розділу III Правил державна реєстрація розірвання шлюбу у випадку, передбаченому статтею 106 Сімейного кодексу України, проводиться на підставі письмової заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей (додаток 12), у якій повинно бути зазначено про відсутність у них спільних дітей, після закінчення одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана, у присутності хоча б одного з подружжя.

Якщо подружжя не з'явилося для проведення державної реєстрації розірвання шлюбу і не повідомило про причину неявки протягом трьох місяців з дня подання відповідної заяви, заява втрачає чинність.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, колегія суддів дійшла до висновку, що державна реєстрація розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке не має дітей, передбачає особисту присутність кожного з них у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Така реєстрація може бути проведена за присутності одного з подружжя та за відсутності іншого, якщо останній через поважну причину не може з'явитися до органу державної реєстрації актів цивільного стану та подав письмову заяву про згоду на державну реєстрацію розірвання шлюбу у його відсутність.

Судом установлено, що 23 грудня 2016 року дружина позивача до Шевченківського РАЦСу для державної реєстрації розірвання шлюбу не прибула та відповідної заяви про таку за її відсутності не подавала, що не заперечується сторонами.

Таким чином, дії відповідача щодо не проведення державної реєстрації розірвання шлюбу згідно із заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, від 22.11.2016, є правомірними.

Що стосується вимоги про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію розірвання шлюбу згідно із заявою від 22.11.2016, то судова колегія уважає, що така не підлягає задоволенню, позаяк згідно з абз. 3 п. 16 гл. 3 розділу ІІІ Правил вказана заява втратила чинність 23.02.2017 і жоден з подружжя не ініціював продовження строків її розгляду.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, вимоги про визнання протиправною державної реєстрації відповідачем розірвання шлюбу на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №761/20140/16-ц та про зобов'язання відповідача скасувати державну реєстрацію розірвання шлюбу на підставі вказаного рішення суду є необгрунтованими, оскільки така державна реєстрація відповідачем не проводилася і відповідний актовий запис не складався. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, абз. 2 п. 3 гл. 3 розділу ІІІ Правил, на виконання вказаного рішення суду відповідачем зроблені відповідні відмітки про розірвання шлюбу в актовому записі про шлюб №756 від 13.09.2003 та внесено відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

До того ж, позивачем не доведено факт порушення його прав чи законних інтересів відповідачем, оскільки своє право на звернення до Шевченківського РАЦСу із заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке не має дітей, позивач реалізував 22.11.2016. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2016 №761/20140/16-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22.03.2017, шлюб між позивачем та третьою особою розірвано. В судовому засіданні під час розгляду зазначеної справи позивач не заперечував про розірвання шлюбу у судовому порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 02 квітня 2018 року.)