Справа № 216/1657/17
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1657/17
номер провадження 2-а/216/32/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Янчук С.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Хайло Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 БАТ УПП у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Короленка Тараса Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП ГУНП України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, уточнюючи який зазначив, що 04.04.2017 року інспектором роти 3 БАТ УПП у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Короленко Т.О. було винесено постанову серії АР № 734083 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно якої позивач ніби то 04.04.2017 року о 01-45 год., в м. Кривому Розі по вул. Ярославське, керував несправним транспортним засобом, а саме висота малюнку протектора шин менша 1,0 мм., чим порушив п. 31.4.5 (а) ПДР.

Згідно постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, наголошує на тому, що ПДР він не порушував, відповідачем не було роз'яснено йому прав передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП та не взято до уваги заперечення, тому постанова є такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесена з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень.

Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати постанову серії АР № 734083 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач - Короленко Т.О. в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмові заперечення, згідно яких адміністративний позов не визнав, вказував, що він склав постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, не порушивши при цьому вимог закону, в зв"язку з чим у задоволенні позову позивача просив відмовити (а.с. 10-18).

Представник третьої особи - Хайло Р.В. позовні вимоги позивача не визнав та заперечував проти їх задоволення, пояснюючи це тим, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена згідно вимог чинного законодавства, за порушення останнім вимог п. 31.4.5 (а) ПДР України.

Суд вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши надані докази, вважає що вимоги позивача необґрунтовані і такі, що не можуть бути задоволенні з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджено письмовими матеріалами справи, що 04.04.2017 року о 01-45 год., в м. Кривому Розі по вул. Ярославське, позивач по справі - ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем КАМАЗ 53212, д/н НОМЕР_1 масою понад 3,5 т., залишкова висота протектора шини якого менше 1,0 мм., чим порушив п. 31.4.5 (а) ПДР.

Відповідно до вищезазначеного правопорушення, в цей же день інспектором роти № 3 БАТ УПП у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Короленко Тарасом Олександровичем винесено постанову серії АР № 734083 від 04.04.2017 року про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 121 КУпАП, і накладено на позивача адміністративне стягнення в вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с. 2).

Позивач звертаючись до суду, посилався на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 та стверджував, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Копія постанови була вручена ОСОБА_1 в день її винесення, що також не заперечувалось позивачем, тому посилання останнього в частині винесення протоколу про адміністративне правопорушення судом не беруться до уваги.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач позовні вимоги не визнав та згідно його письмових пояснень, що при винесенні постанови на ОСОБА_1 ним були дотримані всі вимоги діючого законодавства.

Відповідно до ст. 7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Оцінка доказів має здійснюватись за внутрішнім переконаннями відповідної посадової особи, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи міститься відеозапис, який було оглянуто в судовому засіданні, в якому зафіксовано факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку п. 31.4.5 (а), тому цим доказам суд надає доказове значення, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та дають підстави вважати, що дії інспектора щодо винесення постанови, якою накладено адміністративне стягнення є правомірними, а докази, які надав позивач є необґрунтованими та не доведеними.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення інспектор роти 3 БАТ УПП у м. Кривому Розі лейтенант поліції Короленко Т.О. діяв відповідно до обставин справи і діючого законодавства, з урахуванням особи правопорушника, його матеріального стану.

Доводи позивача відносно того, що інспектором не були враховані всі обставини по справі, не взяті його усні пояснення до уваги, суд не може прийняти до уваги, оскільки твердження позивача щодо правомірності дій інспектора є неправдивими та надуманими. Інші доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

Виходячи з вищевикладеного, суд не встановив будь-яких доказів неправомірності дій інспектора поліції Короленка Т.О. оскільки відповідачем було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, що мали значення по справі, було встановлено належну особу, яка вчинила вказане адміністративне правопорушення, та доведено причетність позивача до вчиненого правопорушення тому, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 159-163, 167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти 3 БАТ УПП у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Короленка Тараса Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП ГУНП України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення у повному обсязі виготовлено 02 квітня 2018 року.

Суддя: Бутенко М.В.