Справа № 728/52/18
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 728/52/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Глушко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 УПП в Чернігівській області Іваненка Євгенія Сергійовича на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Інспектора роти № 2 УПП в Чернігівській області Іваненка Євгенія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 БУПП в Чернігівській області Іваненка Є.С. про визнання протиправними дій останнього та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2017 року серії БР № 480383.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову інспектора роти № 2 БУПП в Чернігівській області Іваненка Євгенія Сергійовича серії БР № 480383, датовану 03 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Інспектор роти № 2 УПП в Чернігівській області Іваненко Є.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції неповно досліджено докази, які були надані відповідачем, не встановлено обставин, що мають значення для справи.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 03 січня 2017 інспектором роти № 2 БУПП в Чернігівській області Іваненком Є.С. було винесено постанову відносно ОСОБА_4, зі змісту якої вбачається, що останній, 03 січня 2017 року о 15 годині 30 хвилин в м. Чернігові по проспекту Миру, керуючи транспортним засобом NISSAN JUKE, номерний знак НОМЕР_1, проїхав проспект Миру та вулицю І.Мазепи на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вказане адміністративне правопорушення згідно вищезазначеної постанови зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту постанови, яку оскаржує позивач та прикладену до матеріалів позовної заяви, дата її винесення та скоєння правопорушення зазначені як 03 січня 2017 року, натомість учасниками справи підтверджено, що вказана подія відбувалася 03 січня 2018 року.

Наявність технічної помилки при заповненні постанови в частині здійснення описки при зазначенні дати документа, не переконання колегії суддів не впливає на його зміст та не спростовує зафіксованих у постанові фактів.

Разом з тим, надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові. Жодних доказів того, що позивач здійснив рух через перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора, відповідачем суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1. Правил дорожнього руху України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пп. в п.8.7 Правил дорожнього руху світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Відповідно до вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач 03 січня 2018 року о 15 годині 30 хвилин в м. Чернігові по проспекту Миру, керуючи транспортним засобом NISSAN JUKE, номерний знак НОМЕР_1, проїхав проспект Миру та вулицю І.Мазепи на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

За правилами ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст.. 268 КУпАП).

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2018 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 480383 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту відеозапису, що здійснений за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського, не вбачається та не зафіксовано факту проїзду позивачем перехрестя вулиць саме на заборонене червоне світло світлофора. Відповідачем зафіксований лише факт перетину позивачем вулиць в той час коли на вулиці, перепендикулярній до вулиці, якою рухався позивач, було ввімкнуто зелене світло світлофора. У зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, оцінюючи обставини справи, припускав, що в такому випадку позивач проїхав на заборонене червоне світло світлофора.

Крім того, матеріали справи не містять жодних пояснень свідків та очевидців стосовно факту порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а п. 8.7.3, не підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами, колегія суддів вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

У зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 УПП в Чернігівській області Іваненка Євгенія Сергійовича - залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 03 квітня 2018 року.