Справа № 127/26562/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/26562/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року (прийняту у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області (далі - відповідач), за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області (далі - третя особа 1, 2) про зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.12.2017 звернувся із адміністративним позовом до Вінницького міського суду Вінницької області в якому просив зобов'язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 та довідки №14659 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, що виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області починаючи з 01.01.2016 та стягнути на користь позивача понесені судові витрати.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_2 від 26.09.2017 про перерахунок пенсії.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.09.2017 про перерахунок пенсії та прийняти по ній рішення.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 640,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що правовідносини щодо порядку та умов перерахунку призначених пенсій військовослужбовцям, в тому числі особам, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, регулюються нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900 із змінами і доповненнями, що чинні на день виникнення спору.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що головне управління не приймало рішення щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, таким чином головне управління не порушувало прав позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області як одержувач пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

26.09.2017 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до цієї довідки №14659 станом на 01.01.2016 розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою складає: посадовий оклад 3100,00 грн.; оклад за військове (спеціальне) звання поліцейського - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби 45% - 2385,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 465.00 грн.; премія, яка носить постійний характер 3,95 % - 321,93 грн. Всього розмір грошового забезпечення складає 8471,93 грн.

Вказана довідка отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 15.05.2017, однак після її отримання жодних дій щодо перерахунку пенсії не було вчинено.

На заяву позивача від 26.09.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

06.10.2017 листом №1058Д-12 Головне управління ПФУ у Вінницькій області повідомило, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Не погодившись з такою відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що орган Пенсійного фонду не прийняв рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії на підставі наданої довідки, а відтак не здійснив перерахунку раніше призначеної йому пенсії на підставі вказаної довідки, тому, суд вважав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) після частини другої доповнено новою частиною де вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно абзацу другого розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На день набрання чинності Законом № 900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Отже, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Згідно п. 2 Порядку № 45, Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. В свою чергу, ПФУ повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсія яких підлягає перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені керівники цих органів своїм рішенням видають довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Пунктом 3 Порядку №45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як зазначалось вище, вказана довідка отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 15.05.2017, а отже, порядок проведення перерахунку пенсії, відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII та на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 було дотримано, а тому бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача є протиправною.

Щодо посилання відповідача на відсутність коштів у Державному бюджеті України на проведення такого перерахунку та неможливості провести перерахунок та виплату пенсії позивачу до виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, колегія суддів вважає, що з урахуванням положень п. 4 Порядку №45 та ч. ч. 2, 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ відповідач зобов'язаний був ухвалити відповідне рішення про перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії і здійснити виплату перерахованого розміру пенсії.

Однак, орган Пенсійного фонду не прийняв рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії на підставі отриманої довідки, а відтак не здійснив перерахунку раніше призначеної йому пенсії на підставі вказаної довідки з 01.01.2016.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 20.12.2016 № 7-рп/2016).

У рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 Пз/9901/8/18 820/6514/17 у зразковій справі.

Також, у вказаному рішенні зазначено, що висновки Верховного Суду в цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким призначено пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

При цьому, апеляційний суд вважає, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 та довідки №14659 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2016.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, відповідно до ст. 139 КАС України, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень 1600 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції №20 від 06.12.2017 на суму 640 грн. та квитанції № 12 від 26.01.2018 на суму 960 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23 грудня 2015 року №900, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки №14659 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2016 року, що виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області починаючи з 01 січня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідент. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ().

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає відповідно до ст. 325, 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.