Справа № 800/428/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2018 року

Київ

справа №800/428/17

адміністративне провадження №П/9901/55/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - судді Мороз Л.Л.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Гриціва М.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Коцюрби В.М.

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гуцала Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі № 800/428/17 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України Порошенка Петра Олексійовича, яка полягає у протиправному не утворені Указом Президента України Вищого антикорупційного суду як суду першої інстанції;

- зобов'язати Президента України Порошенка Петра Олексійовича в строк до 01 грудня 2017 року утворити Указом Президента України Вищий антикорупційний суд як суд першої інстанції.

Позов умотивований тим, що антикорупційний суд повинен бути створений в граничний строк, визначений пунктом 16 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Отже, Президент України Порошенко П.О. в строк до 30 вересня 2017 року зобов'язаний був Указами Президента України створити два спеціалізовані суди: Вищий суд з питань інтелектуальної власності та Вищий антикорупційний суд.

Однак, не створивши Вищий антикорупційний суд, Президент України Порошенко П.О., на думку позивача, створив перешкоди для реалізації позивачем гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на справедливий і публічний розгляд його справ Вищим антикорупційним судом України, як незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

05 грудня 2017 року позивач також подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд:

- визнати незаконним та нечинним пункт 42 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», затвердженого Указом Президента України Ющенко В.А. від 27 грудня 2007 року №1262/2007, в тій частині, що «призначення ректора Національної академії Служби безпеки України здійснюється Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України»;

- поновити строк звернення до суду із вказаними вимогами.

Дану заяву обґрунтовує тим, що він з 21 листопада 2017 року є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано пункт 42 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України». На думку позивача Президент незаконно надав собі право призначати своїм Указом Ректора національної академії СБУ за поданням Голови СБУ.

Вказує, що ним 21 листопада 2017 року до Солом'янського районного суду міста Києва подано скаргу на постанову старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Русаєва А.В. від 03 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000666 від 06 жовтня 2017 року за частиною 2 статті 364 КК України. Під час розгляду даної скарги суд буде зобов'язаний застосувати оскаржувану у даній справі правову норму, а саме пункт 42 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України».

Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача про зміну предмету позову) позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Аналогічні положення містить Кодекс адміністративного судочинства України також і в редакції, чинній на час розгляду заяви.

Так, частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що позивач має право змінити предмет або підстави позову.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що позивачу надано право змінити предмет або підставу позову, але не предмет та підставу одночасно.

Зміна предмету та підстави позову, тобто зміна матеріально-правових вимог позивача до відповідача та обставин і норм права, якими обґрунтовані такі вимоги, є фактично формуванням нового позову, у зв'язку з чим він не може бути розглянутий у вже відкритому провадженні.

Проте, подавши заяву про зміну предмету позову, подав фактично заявляє вимогу змінити не лише предмет позову, але і його підставу, що не узгоджується з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд дійшов висновку про відсутні правових підстав для прийняття заяви ОСОБА_1 про зміну предмету та підстав позову.

Керуючись статтями 47, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмету та підстав позову у справі № 800/428/17 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - повернути заявникові.

Ухвалу оскарженню не підлягає, набирає чинності з моменту проголошення.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

Я.О. Берназюк

М.М. Гімон

М.І. Грицiв

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду