Справа № 2-а-561/10
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-561/10
провадження у справі -
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді………….Савицької Л. Й. при секретарі……………....ОСОБА_1А

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до старшого інспектора УДАІ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_4

про визнання неправомірними дії посадової особи та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову серії ВК №123794 від 21.06.2010 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він 21 червня 2010 року біля 6-ї год. 20 хв., керуючи автомобілем «Хонда Акорд», д.н. НОМЕР_1 рухався в с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, не порушуючи правил дорожнього руху. На 381 км автодороги Київ Чоп його було зупинено відповідачем, який повідомив його, що ним була перевищена швидкість руху. Він дійсно рухався із вказаною швидкістю, оскільки при вїзді в населений пункт після знака «населений пункт» за 350-400 метрів до його зупинки працівниками ДАІ стояв металевий стовп, на якому висіли дорожні знаки: «обгін заборонено», «обмеження швидкості до 70 км/год» та «ремонтні роботи» і в даному випадку діє обмеження швидкості до 90 км/год. На всі його пояснення та заперечення відповідач не відреагував та склав протокол, винісши постанову, яку він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомляв, заперечення проти позову не подав, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2010 року відповідачем відносно позивача було складено протокол Серії ВС1 №071773 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що позивач 21.06.2010 року, о 06 год. 19 хв., на а/д Київ Чоп, 381 км керував автомобілем, перевищив встановлену швидкість руху в с. Тараканів, Дубенського району, позначеному дорожнім знаком д.5.45 та рухався із швидкістю 83 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» №0801100 (а.с.6).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення Серії ВК №123794 від 21 червня 2010 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн., порушення зафіксоване приладом «Візир» (а.с.5).

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту протоколу, позивач не погоджувався із викладеним в ньому обставинами, зазначивши при цьому свідків, які можуть підтвердити той факт, що правил дорожнього руху він не порушував. Однак, незважаючи на пояснення позивача та всупереч п.2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, жодних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення до протоколу не долучено, свідки правопорушення в протоколі не вказані.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповністю були зясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватися при накладенні адміністративного стягнення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відтак, суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як відповідачем не було надано суду заперечень проти позову, не наведено переконливих доказів про відповідність протоколу та постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача обставинам справи, а також не надано жодного доказу технічних характеристик приладу «Беркут», не представлено свідоцтва про повірку даного робочого засобу вимірювальної техніки, який повинен бути виданий Державним підприємством Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, а також не представлено комплекту документів про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в України, тобто відповідачем не надано жодних доказів того, що технічний засіб «Беркут» №0801100 пройшов державну повірку, був визнаний придатним і допущений до застосування, як робочий засіб вимірювальної техніки на момент фіксування порушень правил дорожнього руху позивачем ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ВК №123794 від 21.06.2010 року, винесену старшим інспектором УДАІ УМВС України в Рівненській області капітаном міліції ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн..

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча: Л.Й. Савицька