Справа № 800/264/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 року

Київ

справа №800/264/17

адміністративне провадження №П/9901/193/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Хохуляка В.В.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисенко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гунченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Громадської ради доброчесності в особі координатора Громадської ради доброчесності Маселка Романа Анатолійовича про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

26.06.2017 ОСОБА_3 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), Громадської ради доброчесності в особі координатора Громадської ради доброчесності Маселка Р.А. в якому просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення ВККС від 12.05.2017 № 70/вс-17, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду;

зобов'язати ВККС розглянути питання про підтвердження здатності ОСОБА_3 здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду;

визнати незаконним та скасувати висновок Громадської ради доброчесності від 03.05.2017, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики судді Верховного Суду;

зобов'язати ВККС видалити з досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_3, з суддівського досьє судді ОСОБА_3, з інформаційних ресурсів (веб-сайти, соціальні мережі, тощо) рішення ВККС від 12.05.2017 № 70/вс-17;

зобов'язати Громадську раду доброчесності в особі координатора Маселка Р.А. видалити з досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_3, з суддівського досьє судді ОСОБА_3, з інформаційних ресурсів (веб-сайти, соціальні мережі, тощо) висновок Громадської ради доброчесності від 03.05.2017, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики Верховного Суду.

Також, позивач просить суд:

витребувати у ВККС документ, яким оформлено формування складу колегії, що розглядала рішення Комісії від 12.05.2017 № 70/вс-17;

витребувати у ВККС протокол автоматизованої системи розподілу про визначення члена Комісії, який проводить підготовку до розгляду і доповідає справу, по результатам розгляду якої було прийнято рішення ВККС від 12.05.2017 № 70/вс-17;

витребувати у ВККС досьє на ОСОБА_3, як кандидата на посаду судді Верховного Суду;

витребувати у Громадської ради доброчесності оригінал висновку від 03.05.2017, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики судді Верховного Суду та документи, на підставі яких був прийнятий відповідний висновок.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2017 позовну заяву ОСОБА_3 до Громадської ради доброчесності про визнання неправомірним та скасування висновку Громадської ради доброчесності від 03.05.2017 року, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики судді Верховного Суду та щодо зобов'язання Громадської ради доброчесності в особі координатора Громадської ради доброчесності Маселка Р.А. видалити з досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_3, з суддівського досьє судді ОСОБА_3, з інформаційних ресурсів (веб-сайти, соціальні мережі, тощо) висновок Громадської ради доброчесності від 03.05.2017, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики судді Верховного Суду повернуто позивачу.

Згаданою ухвалою Вищий адміністративний суд України відкрив провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 03.07.2017 суд закінчив підготовче провадження та призначив адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до розгляду у судовому засіданні на 25.07.2017.

20.07.2017 відповідачем до суду подано клопотання про залучення до участі у справі Громадську раду доброчесності як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ВККС, а також заперечення проти адміністративного позову.

24.07.2017 згідно протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів замінено суддів Заїку М.М. та Стародуба О.П.

25.07.2017 представником позивача надані додаткові пояснення до позовної заяви.

25.07.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.09.2017.

26.09.2017 відповідачем надано суду витребувані протокольною ухвалою, постановленою у судовому засіданні 25.07.2017 документи.

26.09.2017 суддею Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С. заявлено самовідвід від розгляду даної справи.

У судовому засіданні 26.09.2017 оголошено перерву до 10.10.2017, наступне судове засідання призначено на 21.11.2017.

Ухвалою суду від 26.09.2017 в задоволенні заяви судді Пасічник С.С. про самовідвід відмовлено.

Одночасно, ухвалою від 26.09.2017 продовжено строк розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ВККС про визнання незаконним рішення.

20.11.2017 згідно протоколу автоматичної заміни складу колегії замінено суддю Пасічник С.С.

У судовому засіданні 21.11.2017 оголошено перерву до 22.12.2017.

Ухвалою суду від 22.12.2017 продовжено строк розгляду даної справи.

15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, відповідно до пункту 7 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 02.06.2017 № 1402-VIІІ Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147- VIІІ, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з початком роботи Верховного Суду матеріали справи № 800/264/17 09.01.2018 передано до Верховного Суду та визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

23.01.2018 на адресу Верховного Суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Верховного Суду матеріали адміністративної справи № 800/264/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ВККС про визнання незаконним рішення прийнято суддею до провадження, судове засідання призначено на 22.02.2018.

20.02.2017 на адресу суду від ВККС надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_3

21.02.2018 судом отримано заяви представника позивача про відвід суддів: Хохуляка В.В., Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2018 заяви представника позивача про відвід суддів Хохуляка В.В., Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Юрченко В.П. визнано необґрунтованими, провадження у справі зупинено та передано матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до ВККС про визнання незаконним рішення для визначення судді у порядку встановленому законом.

23.02.2018 на адресу Верховного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив ВККС.

27.02.2018 головуючому судді у справі через канцелярію суду передані оригінали заяв про відвід суддям Хохуляку В.В., Васильєвій І.А., Пасічник С.С., Хановій Р.Ф., Юрченко В.П. разом з ухвалами Верховного Суду від 23.02.2018 про відмову з задоволенні заяв про відвід.

03.03.2018 судом отримано заперечення ВККС проти адміністративного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2018 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 22.03.2018.

22.03.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.03.2018.

28.03.2018 у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позивач вважає, що рішення ВККС від 12.05.2018 № 70/вс-17 є протиправним та підлягає скасуванню. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.

Насамперед позивач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято складом членів (колегією) ВККС, який не мав права у даному випадку провадити кваліфікаційне оцінювання.

ВККС неправомірно розглядаючи питання відповідності позивача критеріям кваліфікаційного оцінювання у складі неповноважного органу (чотирьох осіб), завідомо залишила для рішення лише один безальтернативний варіант - непідтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, оскільки при наявності негативного висновку Громадської ради доброчесності ВККС може ухвалити рішення про непідтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Позивач зазначає, що оскаржуване рішення не містить посилань на визначені законом підстави його ухвалення, не містить посилань на мотиви, з яких ВККС дійшла висновків про нездатність ОСОБА_3 здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.

ВККС бездоказово зробила висновок про відсутність у матері кандидата на посаду судді Верховного Суду законного джерела коштів для придбання вказаного у рішенні майна. Позивач стверджує, що була позбавлена можливості надати додаткові докази законності придбання майна своєю матір'ю, а докази і пояснення, які були нею надані, відповідачем проігноровані й до уваги при прийнятті рішення взяті не були.

На думку позивача ВККС не дотрималась встановлених законодавством правил щодо призначення колегії, яка ухвалювала рішення і щодо визначення члена ВККС, який проводив підготовку до розгляду і доповідав справу, по результатам розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення.

У судовому засіданні представник підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та заперечує проти їх задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Положенням про проведення конкурсу встановлено, що Комісія ухвалює рішення про призначення кваліфікаційного оцінювання кандидатів, у якому зазначає, зокрема склад колегії Комісії, які будуть проводити оцінювання, кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії.

Для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду рішенням Комісії від 05.04.2017 визначено склади колегій Комісії, у тому числі склад колегії у межах конкурсу на заняття вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідач зазначає, твердження позивача про те, що оскаржуване рішення ВККС було прийнято складом колегії, який не мав на це права, не відповідає дійсності.

Приймаючи рішення, яким ОСОБА_3 було визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду, ВККС діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а також відповідно до порядку проведення кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді).

Таким чином, висновки позивача, стверджує ВККС, про те, що Комісією прийнято рішення, яке не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви з яких Комісія дійшла відповідних висновків, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

ВККС також зазначає, твердження представника позивача про те, що Комісія прийняла оскаржуване рішення на підставі висновку Громадської ради доброчесності не відповідає дійсності, так як, остання сприяє Комісії в питаннях оцінювання та не може виносити остаточного рішення щодо професійної етики та доброчесності.

Висновок Громадської ради доброчесності є інформацією, яка міститься у досьє кандидата і підлягає дослідженню ВККС з-поміж іншої інформації при оцінці показників критерії професійної етики та доброчесності.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив відповити у задоволенні позову повністю.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

01.12.2016 ОСОБА_3 звернулась до ВККС із заявою про проведення стосовно неї кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Комісією 05.12.2016 прийнято рішення про допуск ОСОБА_3 до участі у конкурсі на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Рішенням ВККС від 11.01.2017 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, допущених до участі у конкурсі на заняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, в тому числі позивача.

10.02.2017 ВККС прийнято рішення про допуск ОСОБА_3 до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Позивач 16.02.2017 склала анонімне письмове тестування, за результатами якого набрала 76,5 бала, і згідно з рішенням Комісії від 17.02.2017 була допущена до виконання практичного завдання на етапі іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у межах процедури проведення конкурсу. За результатами практичного завдання, виконаного 21.02.2017 позивач набрала 71,5 бала.

Згідно з рішенням ВККС від 29.03.2017 у першому етапі кваліфікаційного оцінювання за загальним результатом іспиту ОСОБА_3 отримала 148 балів та була допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

Для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на заняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду рішенням ВККС від 05.04.2017 визначено склади колегій Комісії, в тому числі склад колегії у межах конкурсу на заняття вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

З метою сприяння ВККС у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворюється Громадська рада доброчесності, що надає за наявності відповідних підстав, висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або суддівського досьє.

03.05.2017 Громадська рада доброчесності затвердила висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_3 критеріям доброчесності та професійної етики.

Під час вивчення матеріалів досьє ОСОБА_3, у тому числі, висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність кандидата критеріям доброчесності та професійної етики, проаналізувавши відомості про кандидата, зіставивши їх з інформацією, одержаною від НАБУ, Комісія виявила, що протягом 2011-2017 років мати позивача набула у власність значку кількість об'єктів нерухомого та рухомого майна.

У ході співбесіди ОСОБА_3 не заперечувала набуття її матір'ю у власність нерухомого та рухомого майна, а також видачу їй від імені матері довіреностей на купівлю автомобіля, здавання в оренду квартири, купівлю квартири або житлового будинку.

ОСОБА_3 стверджувала Комісії, що все це майно набуте її матір'ю на доходи, одержані нею як фізичною особою-підприємцем в результаті зайняття підприємницькою діяльністю до початку окупації Автономної Республіки Крим.

Проте, як встановлено Комісією підприємницьку діяльність мати ОСОБА_3 припинила 27.04.2005 згідно запису про державну реєстрацію відповідної дії, інформація про який міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, Комісія констатувала, що востаннє доходи від цієї діяльності могли бути одержані у квітні 2005 року, тобто більше 12 років тому і щонайменше за 6 років до початку придбання майна.

Відповідаючи на запитання щодо наявності документів, зокрема податкової звітності, які б могли підтвердити достовірність доходів матері позивача під час зайняття підприємницькою діяльністю і їх достатність для придбання нерухомого та рухомого майна, ОСОБА_3 повідомила, що цих документів, частину з яких з невідомих причин знищено матір'ю, залишилася лише книга обліку доходів, відомості за якою позивачем не перевірялися.

Документи, що могли б підтвердити розмір доходів матері кандидата на посаду судді Верховного Суду від зайняття підприємницькою діяльністю, Комісії надано не було.

Водночас, відсутні відомості про інші законні джерела власних доходів, за які мати кандидата ОСОБА_3 дійсно могла б самостійно набути зазначене нерухоме і рухоме майно.

ВККС в межах і з метою проведення конкурсу на заняття посади у судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду констатувала, що кандидатом не підтверджено наявності у матері ОСОБА_3 достатніх доходів для придбання нерухомого та рухомого майна, а також відсутність у матері кандидата інших близьких родичів, які б могли надати достатні для придбання зазначеного нерухомого і рухомого майна.

Комісія прийшла до висновку, що придбання, здійснені близькою особою кандидата ОСОБА_3 та її близькою особою, а також відповідність витрат кандидата та її близької особи їхнім доходам не знайшли підтвердження законності джерел надходження цього майна.

Дослідивши досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_3, заслухавши доповідача, уповноваженого представника Громадської ради доброчесності, дослідивши висновок Громадської ради доброчесності про невідповідність кандидата на посаду судді критеріям професійної етики та доброчесності, врахувавши, що за результатами цих критерії кандидат набрала 0 балів оцінивши в сукупності наведені обставини, що підтверджуються інформацією наданою, НАБУ та з інших законних джерел, Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.

ОСОБА_3 були подані письмові пояснення разом із доданими документами від 05.05.2017 та 12.05.2017. які на думку Комісії не підтвердили розмір доходів матері кандидата на посаду судді ОСОБА_3 від заняття підприємницькою діяльністю.

Рішенням ВККС від 12.05.2017 № 70/вс-17 ОСОБА_3 було визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

З урахуванням доводів і заперечення сторін, для вирішення спору слід з'ясувати правомірність дій ВККС в частиніаконності процедури винесення спірного рішення, а також обґрунтованості прийнятого рішення.

Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.

Згідно частини першої статті 79 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" конкурс на заняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що найвищим судом у системі судоустрою визначений Верховний Суд. Згідно з нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону Верховний Суд створюватиметься як новий орган, до якого судді призначатимуться на конкурсній основі.

Згідно статей 79, 81 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішенням ВККС від 07.11.2016 оголошено конкурс на заняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду та затверджено Умови проведення конкурсу на заняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

Як встановлено частиною другою статті 81 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на посаду судді Верховного Суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 38 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 38 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддею Верховного Суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному суді, а також відповідає одній із вимог.

Згідно з частинами першою та другою статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією з метою визначення здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання, за частиною другою статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Відповідно до частини п'ятої статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Згідно з частиною першою статті 85 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

За змістом пункту 6.2 розділу VІ Положення про проведення конкурсу на заняття вакантної посади судді, затвердженого рішення ВККС 02.11. 2016 № 141/зп-16 Комісія ухвалює рішення про призначення кваліфікаційного оцінювання кандидатів, у якому зазначає перелік та групи кандидатів, що підлягають оцінюванню, склад колегій Комісії, які будуть проводити оцінювання, та графік його проведення, а також іншу необхідну інформацію.

Як встановлено пунктом 3 розділу І Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням ВККС від 03.11.2016 № 143/зп-16 (далі - Положення) кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії.

Рішенням ВККС від 05.04.2017 визначено склади колегій Комісії, в тому числі склад колегії у межах конкурсу на заняття вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на заняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду

Пунктом 4 частини п'ятої статті 81 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, Вища кваліфікаційна комісія суддів України за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Відповідно до пункту 16 розділу ІІІ Положенням дослідження досьє полягає у систематизації, аналізі, зборі, уточненні даних досьє судді (кандидата на посаду судді) з метою визначення попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Положення авторозподіл матеріалів кваліфікаційного оцінювання для доповіді члену Комісії здійснюється на етапі «Дослідження суддівського досьє та співбесіда».

Відповідно до протоколу повторного розподілу між членами Комісії від 06.04.2017 член ВККС ОСОБА_9 визначений для доповіді за результатами дослідження досьє кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_3

Пунктом 18 розділу ІІІ Положення передбачено, що за результатами дослідження досьє доповідач готує доповідь. У доповіді доповідач зазначає, зокрема, встановлені у ході дослідження показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також пропозиції щодо дослідження досьє.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІІ Положення співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів:

оголошення доповіді за результатами дослідження досьє;

надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію;

послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників, оцінювання яких потребує уточнення, з метою прийняття остаточного рішення щодо підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідності судді займаній посаді.

Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та згідно з пунктом 20 розділу III Положення під час співбесіди обов'язковому обговоренню із суддею (кандидатом на посаду судді) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

Пунктами 22, 23 розділу ІІІ Положення суддя (кандидат на посаду судді), який проходить кваліфікаційне оцінювання, під час співбесіди має право надавати пояснення з питань, пов'язаних з проходженням іспиту, та інформації і документів, що містяться у його досьє, надавати коментарі, документи та інформацію за розділами досьє.

Члени Комісії мають право ставити судді (кандидату на посаду судді) запитання щодо оголошених під час доповіді показників, самостійно знайомитися з досьє, ставити запитання доповідачу, порушувати перед Комісією питання, які виникли під час ознайомлення з досьє.

Згідно з пунктом 11 частини четвертої статті 85 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівське досьє має містити інформацію про відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї, а також бзизьких осіб задекларованим доходам, зокрема копії відповідгих декларацій, поданих суддею відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції.

Дослідження досьє та проведення співбесіди як один із етапів кваліфікаційного оцінювання має на меті, окрім іншого, встановити відповідність кандидата на посаду судді критеріям професійної етики та доброчесності.

Встановлені Законом критерії кваліфікаційного оцінювання суддів (кандидатів на посаду судді) спрямовані на забезпечення суддівського корпусу професійними кадрами високого рівня кваліфікації з урахуванням морально-психологічних якостей та загальних здібностей.

Відповідно до положень статті 87 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з метою сприяння Комісії у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворюється Громадська рада доброчесності.

За частиною шостою статті 87 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Громадська рада доброчесності:

1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

2) надає Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

3) надає, за наявності відповідних підстав, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє.

Для здійснення повноважень, зазначених у цій статті, членам Громадської ради доброчесності надається право безоплатного та повного доступу до відкритих державних реєстрів (частина сьома статті 87 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Висновок Громадської ради доброчесності є інформацією, яка міститься в досьє кандидата і яка підлягає дослідженню Комісією з-поміж іншої інформації при оцінці показників критеріїв професійної етики та доброчесності.

Згідно пунктів 1, 2 глави 6 розділу ІІ Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Оцінюючи кандидата на посаду судді Верховного Суду за критеріями професійної етики та доброчесності, ВККС врахувала, що громадянським суспільством та законодавством презумується наявність у суддів Верховного Суду не лише найвищої кваліфікації, але й відповідного рівня моральних якостей та чеснот, що обумовлені їх соціальною функцією.

Стандарти етичної поведінки судді, що адресовані суддям та судовим органам для використання як базових принципів регламентації поведінки суддів, визначені у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 200/23.

Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Основоположні принципи впроваджені у національну систему правил і норм, що формують моральний аспект поведінки суддів та викладені, зокрема у Кодексі суддівської етики, затвердженому у новій редакції рішенням ХІ (чергового) з'їзду суддів України від 22.02.2013.

Відповідно до Кодексу, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль для того щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.

Суддя повинен бути обізнаним про свої майнові інтереси та вживати розумних заходів для того , щоб бути обізнаним про майнові інтереси членів своєї сім'ї.

За загальними правилами Кодексу судді зобов'язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв'язку з чим беруть на себе більш істотні обмеження, пов'язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.

Рішення щодо підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя приймає ВККС. Між тим, наявність негативного висновку Громадської ради доброчесності стосовно кандидата на посаду судді обов'язково передбачає необхідність проведення Комісією співбесіди із кандидатом на посаду судді (у формі засідання) з метою з'ясувати викладені у висновку Громадської ради доброчесності обставини та надати їм власну оцінку на предмет відповідності такого кандидата на посаду судді критеріям доброчесності і професійної етики та, як наслідок, прийняти за підсумками цього обговорення остаточне рішення щодо підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя.

Відповідно до пункту 32 розділу ІІІ Положення за результатами кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює одне із таких рішень: у випадку визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному судді:

рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді;

рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

ВККС приймаючи рішення, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду, у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, Комісія діяла на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією України, відповідно до порядку кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді), встановленого статтями 83-88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Положенням.

Рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді ухвалюється колегією Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії для відповідного кваліфікаційного оцінювання.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Комісії щодо кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді, ухвалення рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, ухвалення рішення про винесення питання про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді)здійснювати правосуддя у відповідному суді на голосування у пленарному складі Комісії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу - Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обирати один з кількох варіантів рішення.

За частиною третьою статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначив вичерпний перелік підстав, за наявності яких рішення ВККС за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване.

Поряд з тим, розглядаючи адміністративну справу, суд виходить з того, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Зважаючи на наведене вище, а також беручи до уваги конституційні положення статті 55 Основного закону, як і те, що вирішення спорів, що виникають за участю ВККС віднесено до юрисдикції адміністративного суду, при розгляді цієї справи суд не обмежуватиметься з'ясуванням лише визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» підстав для оскарження і скасування рішення ВККС, а вирішуватиме справу з урахуванням засад адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Отож, у відповідності з вимогами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд з'ясував, що:

1) склад членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання, був повноваженим для його проведення;

2) рішення підписано усім складом членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) рішення містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотивів, з яких Комісія дійшла відповідного висновку.

Доводи позивача, якими він обґрунтовує неправомірність рішення, не спростовують тих фактів і обставин, які стали підставою для висновку про невідповідність його кандидатури на посаду судді Верховного Суду критеріям доброчесності і професійної етики.

Слід також зазначити, що в межах процедури кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді, з огляду на мету і завдання його проведення, обов'язком (повноваженням) ВККС є з'ясувати і оцінити усі аспекти життя і діяльності такого кандидата, не лише професійного характеру, але й морально-етичного.

Щодо останнього, то Комісія з огляду на свій правовий статус повинна визначити чи узгоджується (відповідає) поведінка судді/кандидата на посаду судді основоположним принципам її регламентації, високі стандарти якої визначено, зокрема, у Бангалорських принципах поведінки суддів.

З огляду на встановлені в цій справі обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд встановив, що оскаржене рішення відповідає вимогам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема таке прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Натомість, позивач не навів обґрунтування підстав протиправності оскаржуваного рішення та не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог про його скасування.

Наведене вище є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення ВККС, як і зобов'язання ВККС розглянути питання про підтвердження здатності ОСОБА_3 здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду. Щодо останнього, то вимога такого змісту не може бути у цій ситуації належним способом захисту з огляду ще й на те, що передбачає втручання у дискреційні повноваження Комісії.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов'язання ВККС видалити з досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_3, з суддівського досьє судді ОСОБА_3, з інформаційних ресурсів (веб-сайти, соціальні мережі, тощо) рішення ВККС від 12.05.2017, яка не підлягає задоволенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВККС забезпечує ведення суддівського досьє та досьє кандидата на посаду судді.

Ведення суддівського досьє та досьє кандидата на посаду судді, здійснюється відповідно до розроблених та затверджених рішенням ВККС: Порядку формування і ведення суддівського досьє та Порядку формування і ведення досьє кандидата на посаду судді, які визначають правові та організаційні засади формування, ведення, обліку та зберігання ВККС суддівських досьє, досьє кандидатів на посаду судді та порядку доступу до них.

Відповідно до розділу І Порядків суддівських досьє, досьє кандидата на посаду судді формується і ведеться з метою використання інформації стосовно судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Формування і ведення суддівського досьє здійснюється з дотриманням принципів достовірності, актуальності, систематичності та ревалентності, а досьє кандидата на посаду судді з дотриманням принципів достовірності, актуальності та ревалентності.

Інформація, яка міститься у суддівському досьє та досьє кандидата на посаду судді, використовується, обліковується та зберігається відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про доступ до публічної інформації», «Про електронні документи та електронний документообіг» та інших нормативно-правових актів.

Формування і ведення суддівського досьє та досьє кандидата на посаду судді забезпечення ВККС та здійснюється в автоматизованій системі.

Відповідно до розділу ІІ Порядків «Зміст суддівського досьє» та «Зміст досьє кандидата на посаду судді» - зміст суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) становить сукупність визначеної Законом інформації про загальні відомості стосовно судді, кандидата на посаду судді.

На виконання вимог пункту 9, 10 частини першої статті 71 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивач для участі у доборі як кандидатів на посаду судді добровільно подала до ВККС письмову згоду на збирання, зберігання, обробку та використання інформації про кандидата з метою оцінки його готовності до роботи на посаді судді, згоду на проведення щодо нього спеціальної перевірки відповідно до закону.

Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй резолюції від 25.12.2008 зазначила, публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя.

Отже, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 245, 246, 262, 266 КАС України, підпунктом 5 пункту 1 Перехідних положень КАС України, Суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: 03022, АДРЕСА_1) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (код 37316378, адреса: 03109, м. Київ, вул. Механізаторів, 9), Громадської ради доброчесності в особі координатора Громадської ради доброчесності Маселка Романа Анатолійовича (адреса: 03109, м. Київ, вул. Механізаторів, 9) про визнання незаконним рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 02.04.2018.

Головуючий В.В. Хохуляк

Судді І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Р.Ф. Ханова

В.П. Юрченко