Справа № 490/3194/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 490/3194/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джабурія О.В.

суддів: Кравченко К.В. , Вербицька Н. В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.06.2017р. у справі № 490/3194/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування рішень,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, в якому просив визнати незаконними і скасувати Акт перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності від 07.03.2017 р. та постанову № 45 від 21.03.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за порушення вимог Закону України «Про архітектурну діяльність».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2017 р. оскаржуваною постановою №45 на позивача накладено штраф у розмірі 850 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КпАП України - на підставі складеного 07.03.2017 р. протоколу про адміністративне правопорушення та Акту перевірки дотримання вимог законодавства. Однак, відповідачем не було враховано, що ОСОБА_1 здійснюється реконструкція житлового будинку на підставі розробленої та затвердженої в установленому законом порядку документації.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, а також просив залишити позовну заяву без розгляду у зв'язку із спливом десятиденного строку на оскарження постанови, який сплив 31.03.2017 р.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2017 року позов задоволено частково. Скасовано постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області по справі про адміністративне правопорушення №45 від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КпАП України, а провадження у справі закрито. У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням ДАБІ України звернулась з апеляційною скаргою. Апелянт просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що квартира № 2 в жилому будинку № 30 по вул. Дунаєва у м. Миколаєві, яка складає 26/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, належить ОСОБА_1

На підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 180 від 06.03.2017 року на об'єкті «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві» 07 березня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Савчуком О.С. складено протокол про адміністративне порушення, відповідно до якого за результатами позапланової перевірки за вказаною адресою виявлено порушення ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», а саме: ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1, в м. Миколаєві, без належно затвердженої проектної документації» . У протоколі позивача було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 21 березня 2017 року.

Крім того, 07.03.2017 року відповідачем складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що зазначено у постанові. Головним інспектором встановлено, що реконструкція житлового будинку (дореволюційної побудови) включає в себе будівництво другого поверху над частиною житлового будинку. Таким чином, ОСОБА_1 наведені недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.12.2016 року щодо реконструкції житлового будинку без зміни зовнішньої конфігурації (фактично виконується надбудова друга поверху), що є порушення вимог п. 11 Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затв. Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466.

21.03.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ Савчук О.С. винесено Постанову № 45 по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч.1 ст. 96 КпАП України за виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за вищевказаною адресою без належно затвердженої проектної документації, що є порушенням ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова № 45 від 21.03.2017 р. була винесена без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а також не доведено наявність в діях позивача вини, як основної складової адміністративного правопорушення та, як наслідок, така постанова підлягає скасуванню.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Положеннями ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачені права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки.

Так, посадові особи мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт тощо .

Згідно до положень ч.1 ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення відповідач мав встановити те, що дії (бездіяльність) позивача є протиправними і в цьому є його вина, яка виражається у формі умислу чи необережності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, розгляд протоколу відбувався за відсутності ОСОБА_1, що позбавило останнього можливості надати свої заперечення по суті правопорушення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності висновку відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.6 ст.96 КУпАП.

Згідно до вимог ч. 1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вимогами ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Разом з тим, колегія суддів вважає, що апелянтом при винесенні оскаржуваної постанови №45 не було враховано усіх обставин справи, а також не враховано наявність дозвільних документів на здійснення реконструкції зазначеного будинку, а саме: проекту, розробленого ліцензованою організацією, погодження управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, технічного висновку стану будівельних конструкцій житлового будинку, Договору № 101 про надання послуг з авторського нагляду від 30.11.2016 року , Договору № 7 на проведення робот з технічного нагляду, та Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Управлінні ДАБІ у Миколаївській області 09.12.2016 року.

Крім того, хоча в Декларації дійсно зазначено, що експертиза проекту будівництва не проводиться відносно об'єктів ІІ складності, а містобудівні умови та обмеження не потрібні, згідно п.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - реконструкція об'єктів будівництва без змін зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані. Але чітко зазначено, що загальна площа будівлі відповідно до проектної документації становить 83,3 кв.м., при цьому загальна площа до реконструкції становить 49,8 кв.м., кількість поверхів два.

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 були зазначені недостовірні відомості при подачі Декларації суд не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки відомості зазначено у відповідності до розробленої проектної документації.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість оскаржуваної постанови ДАБІ. Постанова була винесена без врахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а також не доведено наявності в діях позивача вини, як основної складової адміністративного правопорушення. У зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Крім того, зміст постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст.283 КпАП України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Акт перевірки не є актом нормативної чи індивідуальної дії, а є лише однією з підстав для вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, окремому оскарженню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.