Справа № 826/4884/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2018 року м. Київ № 826/4884/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Державної авіаційної служби України

до

Товариства з обмеженою відповідальністю"ДКС Захід", Товариства з обмеженою відповідальністю "Леобудсервіс", Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Львівської міської ради

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна авіаційна служба України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКС Захід", Товариства з обмеженою відповідальністю "Леобудсервіс", Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Львівської міської ради, в якому просить суд:

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКС Захід" виконати рішення Державної авіаційної служби України від 13.02.2018 №102;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Леобудсервіс"виконати рішення Державної авіаційної служби України від 13.02.2018 №103;

- визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині погодження об'єкта будівництва за адресою: м. Львів, вул. Солов'їна, 21, 21 - А з Державною авіаційною службою України та зобов'язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва

- визнати протиправним дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об'єкту будівництва за адресою: м. Львів, вул. Солов'їна, 21, 21 - А та скасувати їх.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, перевіривши на відповідність позовну заяву, суд встановив, що остання не відповідає вимогам 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із п. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В порушення вказаних вимог, позивачем не надано доказів надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копій позовної заяви з додатками іншим учасникам справи, про що працівниками відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) було складено відповідний акт.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Дослідивши зміст позовних вимог, суд встановив, що Державіаслужба зобов?язує юридичних осіб (суб’єктів господарської діяльності) виконати рішення щодо припинення будівництва на приаеродромній території.

Суд, зазначає, що в силу норм п. 9 ч. 1 ст. 4, п. 5 ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб?єкту владних повноважень законом.

При цьому позивач не навів правового обґрунтування щодо наявності в останнього підстав звернення до юридичних осіб із таким способом захисту, як зобов?язання виконати рішення Державної авіаційної служби України.

Так, статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб’єкта владних повноважень протиправними та зобов’язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб’єкта владних повноважень протиправною та зобов’язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб’єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб’єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Дане також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини, а саме: стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності “небезпідставної заяви” за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути “ефективним” як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Тобто, з вказаної норми вбачається, що у публічно-правових спорах, позивач повинен звернутися до суду із належним способом захисту.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5, 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Державної авіаційної служби України без руху .

2.Встановити позивачу строк до 5 днів для усунення недоліків позовної заяви, з моменту отримання вказаної ухвали суду.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Мазур