Справа № 303/1779/18
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/1779/18
рядок стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Фозекош І.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, розглянувши адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 29.03.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 березня 2018 року відповідач була затримана на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка» в районі 203 прикордонного знаку на відстані 15 метрів до лінії державного кордону, на території Дийдівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу, перетину державного кордону із України в Угорщину.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, її було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

В ході з'ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач державу Україну використовувала, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мала, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не зверталась, 28.03.2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснила спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка».

Реалізуючи свої права та свободи, вона могла встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України.

Відповідач жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність її перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має.

Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Разом з тим, первинні заходи щодо встановлення особи затриманої, які були здійснені протягом терміну адміністративного затримання результату не дали.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав.

Згідно із ст. 2 Угоди «кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1, здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам: мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь-якої іншої держави; будь-коли до їхнього в'їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні; підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення івеадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі до особи відносно якої застосовується процедура реадмісії.

Представник позивача ОСОБА_1, адміністративний позов підтримав повністю з підстав, вказаних у ньому, просив його задоволити.

Відповідач громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року відповідач була затримана на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка» в районі 203 прикордонного знаку на відстані 15 метрів до лінії державного кордону, на території Дийдівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу, перетину державного кордону із України в Угорщину.

Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Разом з тим, первинні заходи щодо встановлення особи затриманої, які були здійснені протягом терміну адміністративного затримання результату не дали.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав.

Згідно із ст. 2 Угоди «кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1, здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам : мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь-якої іншої держави; будь-коли до їхнього в'їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні; підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.

З наведеного вбачається, що Україна, у відповідності до міжнародної Угоди має здійснювати реадмісію осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки В'єтнам, які підлягають депортації (примусовому видворенню) згідно із національним законодавством.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Процедура застосування реадмісії передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158 "Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб" в якій зазначається, що проведення заходів реадмісії з будь якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одног компететного органу до другого компетентного органу. Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеженя волі до особи відносно якої застосовується процедура реадмісії.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, за наявності обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів : затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов"язання іноземця або особи без громадянства внести заставу

Документи які б надавали право відповідачу офіційно перебувати в Україні або перетинати державний кордон України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країн походження немає, коштів на повернення та внесення застави немає, свідчать про те, що нею порушені вимоги Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Керуючись ст.ст.12, 20, 160, 243, 257, 258, 259, 260, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задоволити.

Затримати на строк шість місяців громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин