Справа № 817/973/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2018 року м. Рівне №817/973/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Пунктами 1-3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Так, перевіряючи на виконання положень ч.1 ст.171 КАС України даний позов, суддею встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160 - 161 КАС України з огляду на наступне.

1. Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивач подає до суду адміністративний позов, однак в супереч викладеному не зазначає власний ідентифікаційний та код ЄДРПОУ юридичної особи відповідача, відомі номери засобів звязку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача.

2. Крім того, згідно з п.11 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч викладеному, позивачем у поданій позовній заяві не зазначає письмового підтвердження про неподання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Також позивачем в порушення 1 ст.161 КАС України не долучено до позовної заяви копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

4. Крім того, у прохальній частині адміністративного позову зазначено клопотання про звільнення від оплати судового збору за подачу позову на підставі п.18 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Стосовно поданого клопотання суд зазначає наступне.

Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" визначено об'єкти справляння державного мита, серед яких судовий збір відсутній.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №3674, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону №3674, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм слідує, що підставою для звільнення від сплати судового збору, зокрема, є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

При цьому, клопотання про звільнення від сплати судового збору може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує клопотання про звільнення від сплати судового збору, останнім не було додано до відповідного клопотання жодних доказів, та власне клопотання не обґрунтоване жодною обставиною, окрім покликання на Декрет КМУ "Про державне мито", який не регулює справляння судового збору.

Відтак, задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судових витрат з неналежних підстав або з підстав, що не підтвердженні доказами, поставить позивача у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу, що, на переконання суду, з урахуванням приписів ст.129 Конституції України є неприпустимим.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судових витрат.

Із змісту позовних вимог слідує, що предметом даного позову є визнання дій пенсійного органу протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено в розмірі 1762,00 грн.

Частиною 2 статті 4 Закону №3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.

Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, ч.3 ст.6 КАС України передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином позивачу належить сплатити 1409,60 грн. судового збору, або подати належні докази звільнення від оплати судового збору.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Як вказує позивач ще в 2011 вона знала про порушення своїх прав і планувала звернутись в суд за їх захистом, однак не зробила цього, тобто на даний час неможливим є встановлення судом факту дотримання Позивачем вимог статі 122 КАС України та вчасного подання позову. Позивачем не було подано клопотання про поновлення шестимісячного строку звернення до суду у випадку його пропущення.

За таких обставин, позов слід залишити без руху та запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання нового примірнику позовної заяви оформленої із врахуванням вимог ст.160 КАС України, подання суду власного письмового підтвердження про неподання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також подання копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, надання доказу оплати судового збору, або належних та допустимих доказів звільнення від оплати судового збору, також позивачу слід подати клопотання про поновлення строку звернення до суду, або подати належні та допустимі докази того, що позов було подано в строк.

Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Махаринець Д.Є.