Справа № 2а-2032/09/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2009-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 65-в
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2009 р. Справа № 2а-2032/09/0870
18 год. 35 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуша С.М.

при секретарі Святенко О.В.

за участю прокурора Маркова О.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом:Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах
до:Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції
про:скасування постанови про накладення арешту на кошти підприємства

ВСТАНОВИВ:

Запорізький прокурор з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах звернувся з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції про скасування постанови заступника начальника ДВС в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2 від 27.02.08р. про накладення арешту на кошти підприємства Біленьківської ВК №99 УДДУ ПВП в Запорізькій області, яка знаходиться р/р 1001, МФО 313861, код ЭДРПОУ 08680106 у Філії «Запорізька Дирекція»АТ «Індекс-банк»у межах суми боргу 1327016 грн. 34 коп., посилаючись на те, що відповідно до п.5 ст.26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоровя не допускаються, зазначаючи, що проведення виконавчих дій та накладення арештів на поточні рахунки установи та підприємства суттєво перешкоджають здійсненню державної політики на території Запорізької області у сфері виконання покарань та може призвести до зупинки виробництва.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачем подані заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій щодо стягнення боргу з Біленьківської ВК №99 УДДУ ПВП в Запорізькій області було дотримано порядок виконання рішень, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник відповідача дав аналогічні пояснення, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №660/4 від 20.06.2007р. про стягнення з підприємства Біленьківської виправної колонії №99 на користь юридичних осіб 1327016 грн. 34 коп. заступником начальника ДВС в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2 від 27.02.08р. винесено постанову про накладення арешту на кошти підприємства Біленьківської ВК №99 УДДУ ПВП в Запорізькій області, які знаходяться р/р 1001, МФО 313861, код ЭДРПОУ 08680106 у Філії «Запорізька Дирекція»АТ «Індекс-банк»у межах суми боргу 1327016 грн. 34 коп.

23.03.09р. на вищезазначену постанову заступника начальника ДВС в Запорізькому районі Запорізької області прокуратурою винесено протест, у якому прокурор вимагає скасувати зазначену постанову.

Відповідно до ч.1. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначений принцип встановлений частиною 2 статті 19 Конституції України та є основою діяльності всіх державних органів та їх посадових осіб.

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається.

Разом з тим, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 4 зазначеного Закону, заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, а також звернення стягнення на доходи боржника.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження»окремо виділяє майно боржника та доходи (грошові кошти) боржника.

Згідно із пунктом 8.7 Статуту державного підприємства «Підприємство Біленьківської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області (№ 99)», затвердженого заступником Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань 25 квітня 2009 року, джерелом формування фінансових ресурсів Підприємства є прибуток (доход), амортизаційні відрахування, безоплатні або благодійні внески підприємств, організацій, громадян та інші надходження, включаючи централізовані капітальні вкладення та кредити.

У своєму листі від 26 грудня 2008 року № 758-0-2-08-19 Міністерство юстиції України розяснило, що колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту). Зокрема, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Як зазначалося вище, у рамках даних правовідносин спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України «Про виконавче провадження».

Крім того, частиною 3 статті 55 зазначеного Закону встановлено, що постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову державного виконавця про арешт коштів боржника було винесено 27.02.2008 року, а протест на зазначену постанову подано 23.03.2009 р. та адміністративний позов предявлено лише 25.03.2009 року.

При цьому, як вбачається зі змісту протесту Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах від 23.03.2009 року № 639 вих 09, вказаний протест винесено після проведення перевірки за усним зверненням адміністрації Біленьківської ВК № 99.

Як вбачається, адміністрація Біленьківської ВК № 99 мала можливість скористатися правом оскарження постанови державного виконавця про арешт коштів боржника у порядок та строки, передбачені статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, вказана адміністрація лише через 13 місяців після накладення арешту на грошові кошти підприємства усно звернулася до Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах. При цьому, докази звернення до відповідного відділу державної виконавчої служби або вжиття інших заходів адміністрацією Біленьківської ВК № 99 відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено в повному обсязі 25 травня 2009 року.

Суддя С.М. Каракуша