Справа № П/811/297/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Кропивницький Справа № П/811/297/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічник Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-Транс" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1 та №1 від 10.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правильності визначення ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Лоредо Інвестмент» за грудень 2106р. та ТОВ «Аста Юа» травень 2107р. та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображені обсягів зазначених взаємовідносин в податкових деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік та за півріччя 2017 року. На думку відповідача господарські операції між позивачем та вказаними контрагентами мали безтоварний характер, а тому позивачем неправомірно сформовано податковий кредит по вказаним операціям. Позивач не погоджуючись з висновками відповідача вказує, що господарські операції підтверджено належними чином оформленими первинними документами, а висновки відповідача сформовано на припущеннях, які не могли бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідачем подано відзив на позов вимоги якого не визнаються з тих підстав, що приймаючи оскаржувані рішення посадові особи відповідача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені ПК України, висновки посадових осіб відповідача ґрунтуються на тому, що по контрагентах-постачальниках, задекларовані господарські операції із придбання у вищевказаних контрагентів запчастин та послуг не відбулися у дійсності. Рух активів від ТОВ «Лоредо Інвестмент», ТОВ «Аста Юа» до позивача в дійсності не відбувся (т.2 а.с.105-107).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правильності визначення ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Лоредо Інвестмент» за грудень 2106р. та ТОВ «Аста Юа» травень 2107р. та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображені обсягів зазначених взаємовідносин в податкових деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік та за півріччя 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 21.09.2017р. №5/11-28-14-11/37714210 (т.1 а.с.19-45).

Висновками акту перевірки встановлено порушення:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.5, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов'язання", внаслідок неправомірного визначення показників Звіту про фінансові результати, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування всього у сумі 1005048 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 315780 грн., за півріччя 2017 рік у сумі 689268 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 180908 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 56840 грн., за півріччя 2017 року у сумі 124068 грн.

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 167508 грн., у тому числі за грудень 2016р. на суму 47560 грн., лютий 2017р. в сумі 5070 грн., за травень 2017 року на суму 114878 грн. за рахунок завищення податкового кредиту

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- від 10.10.2017 року №1 , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 271362,00 грн. (за основним платежем - 180908 грн., штрафними санкціями - 90454 грн.) (т.1 а.с.52);

- від 10.10.2017р. та №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 251262,00 грн. (за основним платежем - 167508 грн., штрафними санкціями - 83754 грн.) (т.1а.с.53).

Висновки відповідача ґрунтуються на аналізі податкової інформації отриманої від інших органів ДФС щодо перевірки контрагентів ТОВ «Лоредо Інвестмент» і ТОВ «Аста Юа» за ланцюгом постачання. Зважаючи на вказану інформацію відповідач дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Лоредо Інвестмент» і ТОВ «Аста Юа» за перевірений період не відбулися, а відображені тільки на первинних документа, що не дає право платнику податків на формування складу податкового кредиту за відсутності фактичного здійснення операцій з придбання товарів саме у ТОВ «Лоредо Інвестмент» і ТОВ «Аста Юа».

З метою дослідження факту реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - ТОВ «Лоредо Інвестмент» і ТОВ «Аста Юа», а отже, правомірності формування платником податків витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, судом встановлено.

Позивач є юридичною особою за законодавством України, взятий на облік платником податків.

Контрагент позивача ТОВ «Аста Юа» є юридичною особою за законодавством України (т.2 а.с.77-83).

Контрагент позивача ТОВ «Лоредо Інвестмент» є юридичною особою за законодавством України (т.2а.с.84-89).

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

-зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

-збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

-збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

-зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

-ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 3 статті 8 Закону України від 16.07.1999р. № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон України №996) визначено, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

У відповідності до п.2 ст.3 Закону №996, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Статтею 9 Закону України № 996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно п.2.4 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. №168/704, визначено, що:

- первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем надано копії фінансово-господарських документів по взаємовідносинам з контрагентами.

15.12.2016р. між позивачем та ТОВ «Ларедо Інвестмент» укладено договір про надання послуг №19/16 щодо обслуговування залізничних вагонів (т.1 а.с.72-77).

Виконання за вказаним договором підтверджено заявкою на промивку пропарку вагонів, актами прийому-передачі виконаних робіт (т.1 а.с.78, 79-80).

На адресу позивача, ТОВ «Ларедо Інвестмент» було виписано податкові накладні від 19.12.2016р. №31, від 20.12.2016р. №151 (т.1а.с.81,82).

15.12.2016р. між позивачем та ТОВ «Ларедо Інвестмент» укладено договір про надання послуг №24/19 щодо ведення передпродажної підготовки та виявлення недоліків запасних частин вантажних вагонів (т.1 а.с.112-114).

Виконання за вказаним договором підтверджено звітом про проведення передпродажної підготовки та виявлення недоліків запасних частин вантажних вагонів, актом прийому-передачі виконаних робіт (т.1 а.с.115, 116).

На адресу позивача, ТОВ «Ларедо Інвестмент» було виписано податкову накладну від 22.12.2016р. №92 (т.1а.с.117).

Результати послуг одержаних позивачем від ТОВ «Ларедо Інвестмент» використано в господарській діяльності позивача шляхом надання послуг їх кінцевим споживачам, а саме: 01.05.2015р. між позивачем та ТОВ "Сідрейл" укладено договір надання послуг №57/15, факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, податковими накладними (т.1а.с.83-92); договором про надання послуг №01/16 від 31.12.2015р. укладеного між позивачем та ТОВ "РТК-Україна", факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, податковими накладними (т.1а.с.93-108); договір надання послуг №3/16 від 29.02.2016р., укладеного між позивачем та ТОВ "БЛС Груп", факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, податковими накладними (т.1а.с.118-123).

Розрахунки між позивачем та ТОВ «Ларедо Інвестмент» здійснено шляхом укладання договорів про відступлення права вимоги №15 від 20.01.2017р. та №14 від 20.01.2017р. (т.1а.с.109, 110, 124,125). Розрахунки між позивачем та новим кредитором ТОВ "Сувон Трейд" здійснено в безготівковому порядку, що підтверджено копіями платіжних доручень від 23.01.2017р. №4431, №4430 (т.1а.с.111, 126).

28.04.2017р. між позивачем та ТОВ "Аста Юа" укладено договір надання послуг №257/1 з нанесення трафаретів на вагони (т.1а.с.129-138).

Виконання послуг за вказаним договором підтверджено актом приймання виконаних послуг від 31.05.2017р. №1488, податковою накладною від 31.05.2017р. №1488, копіями платіжних доручень (т.1а.с.139-143)

25.04.2017р. між позивачем та ТОВ «Аста Юа» укладено договір надання послуг №257 (т.1а.с.175-177).

Виконання за вказаним договором підтверджено звітом про проведення передпродажної підготовки та виявлення недоліків запасних частин вантажних вагонів, актом надання послуг, актами наданих послуг та податковими накладними (т.1 а.с.178-199).

Розрахунки між позивачем та ТОВ «Аста Юа» за послуги надані за вищевказаним договором здійснено в безготівковому порядку, що підтверджено копіями платіжних доручень (т.1а.с.144-146).

Результати послуг одержаних позивачем від ТОВ «Аста Юа» використано в господарській діяльності позивача шляхом надання послуг їх кінцевим споживачам, а саме: 20.03.2017р. між позивачем та ТОВ "РТК-Україна" укладено договір надання послуг №2017-03-20/ОДВ/01, факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, податковими накладними (т.1а.с.151-174,200-250,т.2а.с.1-51); договором про надання послуг №05/17 від 21.02.2017р. укладеного між позивачем та ПАТ "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів", факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, податковими накладними (т.2а.с.52-70).

Таким чином, зібрані у справі докази вказують на реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ларедо Інвестмент», ТОВ «Аста Юа».

Доводи відповідача, щодо податкової інформації по вказаних контрагентах-постачальниках, судом до уваги не приймаються, оскільки позивач, за умови надання всіх підтверджуючих документів щодо здійснення господарських операцій, не повинен нести відповідальності за дотриманням його контрагентами вимог податкового законодавства.

Відносини у сфері оподаткування регулюються підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України. Указана норма встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

При цьому з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Зміст податкової інформації зібраної посадовими особами ДФС свідчить саме про можливі порушення податкового законодавства контрагентами позивача, що знову ж таки не повинно впливати на правомірність формування позивачем витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем до доведено належними доками правомірність своїх висновків та законність прийнятих оскаржуваних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7839,36 грн., які належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-Транс" (, вул. Фрунзе, 110 А, м.Знам'янка, Знам'янський район, Кіровоградська область, 27400) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області (, вул.Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006) - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області №1 від 10.10.2017 року та №1 від 10.10.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-Транс" () витрати по сплаті судового збору в розмірі 7839,36 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник