Справа № 817/906/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

03 квітня 2018 року

м. Рівне

№817/906/18

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Недашківська К.М., розглядаючи матеріали адміністративного позову Рівненського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Державного підприємства «Рівненський автомобільний ремонтний завод» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, та перевіривши на предмет відповідності позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Рівненського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі іменується – позивач) до Державного підприємства «Рівненський автомобільний ремонтний завод» (далі іменується – відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по березень 2018 року у загальному розмірі 82340 грн. 01 коп.

За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку статті 171 КАС України, суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до пункту одинадцятого частини п’ятої статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не дотримано вимог зазначеної вище норми та не викладено власне письмове підтвердження.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі іменується – Закон України №3674-VI).

За приписами частини першої статті 4 Закону України №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII установлено з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1762 грн. 00 коп. на одну особу.

З матеріалів адміністративного позову встановлено, що позовна заява містить вимогу майнового характеру на загальну суму 82340 грн. 01 коп.

Відтак, позивачу належало сплатити судовий збір у загальному розмірі 1762 грн. 00 коп.

Однак, позивачем не додано до адміністративного позову документа про сплату судового збору або доказів звільнення від його сплати.

При поданні позовної заяви позивач одночасно просив звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи це відсутністю коштів, призначених на сплату судового збору у зв’язку з ненадходженням державних асигнувань на цю статтю витрат.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на невизначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України №3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною першою статті 8 Закону України №3674-VI передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, важкий фінансовий стан позивача та відсутність бюджетних асигнувань не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору при поданні адміністративного позову.

Щодо наявності інших підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених частиною першою статті 8 Закону України №3674-VI, позивач не зазначив.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не може вважатися достатньою та обґрунтованою підставою для звільнення від сплати судового збору, та ставити таким чином позивача у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу.

Крім цього, жодного доказу неможливості сплати судових витрат та жодного доказу відсутності фінансування державного органу на цю статтю витрат позивач не надав.

Тому, клопотання Рівненського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За приписами частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів сплати суми судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. (оригінал платіжного документа) (перерахування коштів здійснюється за наступними реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у м. Рівному (м. Рівне) 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012714; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 833017; рахунок отримувача: 4002; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Рівненський окружний адміністративний суд), або ж доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору; інформації в порядку пункту 11 частини п’ятої статті 160 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання Рівненського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про звільнення від сплати судового збору – залишити без задоволення.

Позовну заяву Рівненського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Державного підприємства «Рівненський автомобільний ремонтний завод» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій – залишити без руху.

Надати Рівненському об’єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області строк для усунення недоліків позовної зави протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз’яснити Рівненському об’єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області, що відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію даної ухвали надіслати Рівненському об’єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суддя Недашківська К.М.