Справа № 646/4065/17
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4065/17
№ провадження 2-а/646/11/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харків у складі головуючого судді - Шелест І.М., за участю секретаря судового засідання Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків в порядку загального провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного УПФУ в м. Харкові про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 12.06.2017 до суду з вказаним позовом, який ухвалою Черовонозаводського районного суду м. Харкова від 13.06.2017 було залишено без розгляду.

27.09.2017 ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду ухвалу суду першої інстанції від 13.06.2017 по справі 646/4065/17 скасовано в частині залишення адміністративного позову без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному УПФУ в м. Харкові (до реорганізації УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова). До лютого місяця 2016 року включно він отримував пенсію. Однак з березня 2016 року відповідач перестав виплачувати позивачу належну йому пенсію, без повідомлення причин. Вважає дії відповідача протиправними та дискримінаційними. Відповідачем рішення про припинення виплати пенсії не виносилось. Вважає, що припинення виплат пенсії було здійснено відповідачем поза процедурою, встановленою законом. Просить суд: визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного УПФУ в м. Харковіщодо припинення йому виплати пенсії з березня 2016 р., зобовязати відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачу з березня 2016 року та сплатити виниклу заборгованість з березня 2016 року. Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся, у тексті позовної заяви просив справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Харкова у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Крім того, подав заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував, в обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа. На підставі листа управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району м. Харкова від 19.02.2016 було розпочато процедуру проведення перевірки осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, з метою уникнення неправомірних виплат. Обмін інформацією про переміщених осіб з числа пенсіонерів було проведено 25.02.2016, за результатами звірки та рішенням управління від 25.02.2016 пенсія ОСОБА_1 з 01.03.2016 призупинена в звязку з не підтвердженням фактичного місця проживання. У зв'язку з чим просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Ухвалою від 19.10.2017 року, відкрито провадження по справі.

У відповідності до п. 10 Перехідних Положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набули чинності 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, тому суд розглядає справу на підставі положень ст. 261, п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України у письмовому провадженні.

Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом застосовується законодавство на час виникнення правовідносин.

Щодо посилань позивача на порушення строків звернення до суду, суд зазначає, наступне, так положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачу було в останнє виплачена пенсія у лютому 2016 року, тобто відлік порушеного права обчислюється з березня 2016 року, шестимісячний строк звернення до суду сплинув у вересні 2016 року, з позовом до суду позивач звернувся 19.09.2017 року (а.с. 1).

З урахуванням того, що позивач є особою похилого віку, є юридично необізнаною особою, пенсія є єдиним джерелом доходу позивача, та з врахуванням проведення АТО на території Луганської області, суд вважає, що пропущений строк звернення до суду підлягає поновленню.

З 01.03.2016 р. виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо припинення з березня 2016 року виплати пенсії та зобовязання поновити виплату пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 01 березня 2016 року суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, оскільки пенсія йому не виплачувалась з вини ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харків.

Згідно із ч. 1 ст. 47 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У ст. 49 цього Закону зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених Законом № 1058.

З огляду на наведене, суд вказує на те, що відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року не приймалось. За таких обставин у позивача відсутні підстави звертатися до управління з заявою про поновлення виплати пенсії.

Суд вважає за необхідне відмітити, що припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину України.

Аналізуючи фактичні обставини справи суд зазначає, що комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат вирішено соціальні виплати ОСОБА_1 в тому числі пенсії, припинити у звязку з тим, що надано завідомо недостовірні відомості, тобто за зазначеною у довідці внутрішньо переміщеної особи адресою позивач не проживає.

Суд вважає, що рішення комісії носить розяснювальний характер та не є нормативно - правовим актом вищої юридичної сили, яким встановлено обов'язок органів Пенсійного фонду України припинити виплату пенсій через те, що позивачем не надано підтвердження місця фактичного проживання, а отже не є належною підставою для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються із рішеннями ЄСПЛ, так, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У п. 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням викладеного, суд вважає позов в частині визнання дій протиправними та зобовязання поновити виплату пенсії з 01 березня 2016 року є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання в частині звернення рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, тому суд вважає за доцільне встановити строк в один місяць для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання рішення суду, оскільки воно вимагає вчинення певних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 ОСОБА_3 України, ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. ст. 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV, ст. ст. 2, 6-9, 121-123, 139, 242-246, 255, 262-263, 371, 382 КАС України, суддя, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного УПФУ в м. Харкові про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Харківської області в частині невиплати з березня 2016 року пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобовязати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова Харківської області з березня 2016 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1.

Допустити до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць.

Зобов'язати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова у 30-денний строк подати до суду звіт про виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення виготовлено в повному обсязі 30.03.2018

Суддя І.М. Шелест