Справа № 205/7139/17(2-а/205/236/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 року справа № 205/7139/17(2-а/205/236/17)
головуючий суддя І інстанції - Басова Н.М.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), в якому просив, з урахуванням уточнень до адміністративного позову:

визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не проведення позивачу перерахунку пенсії;

зобов'язати відповідача в десятиденний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.201 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.2012 року, постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських» Національної поліції», наказу МВС України № 138 від 17.02.2017 року «Про затвердження переліку посад осіб начальницького ф рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» із видів грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області № НОМЕР_1 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до плати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року без обмеження строком і граничної суми на підставі рішення КСУ від 2.12.2016 року № 70рп/2016.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.01.2016 року по 29.04.2017 року залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії за період з 30.04.2017 року задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року за № 900-VIII, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 826».

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплатити різницю недоплаченої пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року за № 900-VIII, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 826», наказу Міністерства внутрішніх справ України № 138 від 17.02.2017 року «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» із видів грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 09.10.2017 року, починаючи з 30.04.2017 року без обмеження граничним розміром згідно із Рішенням Конституційного Суду України «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати останнє в частині залишення позовних вимог без розгляду та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити з 01.01.2016 року. В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач набув право на здійснення перерахунку пенсії саме з 01.01.2016 року, з урахуванням практики Верховного Суду.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не направив.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим 16.05.2005 року (а.с. 11). Позивач отримує пенсію за 26 років вислуги в розмірі 73 % грошового забезпечення (а.с. 14-16).

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року.

Згідно довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області № 83/27817 від 09.10.2017 року, виданої відповідно до ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988, Наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 року становить: посадовий оклад 3600,00 грн.; оклад за званням полковник міліції 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (45 відсотків посадового окладу, звання) 2700,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % 540,00 грн.; премія 1,03 % 95,17 грн. (а.с. 61).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною грошового забезпечення, на яку отримав відповідь № С351-16 від 25.03.2016 року, якою було повідомлено ОСОБА_1 про те, що постановою КМУ № 988 від 11.11.2015 року не передбачено перерахунок пенсії пенсіонерам, які були звільнені з МВС України (а.с.15-16).

Листом від 23.06.2017 року № 17395/03/31 позивача пенсійним органом було повідомлено про те, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.19).

Визнання протиправною відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок розміру грошового забезпечення у зв'язку з виникненням відповідних підстав, а відсутність коштів для виплати перерахованої пенсії не може бути підставою для відмови у вчиненні вказаних дій. В той же час, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржувалась, а тому колегією суддів апеляційного суду у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України не переглядається.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року, і на що не звернув увагу суд першої інстанції, залишаючи частину позовних вимог без розгляду, є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ, а відповідно рішення суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.01.2016 року по 29.04.2017 року підлягає скасуванню. В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині дати перерахунку пенсії з 30.04.2017 року на 01.01.2016 року.

Вказана правова позиція викладена і в рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року (справа № 820/6514/17).

Також, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не врахував того, що якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Так, станом на дату винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а саме 05.12.2017 року, органи Пенсійного фонду України були звільнені від сплати судового збору відповідно до приписів ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідно останній повинен бути стягнутий на користь позивача з Державного бюджету України, відповідно рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню. В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.315, ч.1, 4 ст.317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) - скасувати в частині залишення позовних вимог без розгляду.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) - змінити, виключивши з абзацу другого та четвертого її резолютивної частини дату "30.04.2017 року", замінивши останню на "01.01.2016 року".

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. - скасувати та прийняти нову в цій частині.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

В решті постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року у справі № 205/7139/17 (2-а/205/236/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко