Справа № 820/4958/17
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 березня 2018 р. № 820/4958/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дробязга Т.В.,

за участю представників: позивача - Дудніка Ю.В., Кожиної С.В., відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ" (вул. Індустріальна, буд. 3,м. Харків,61106, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 19.06.2017 № 2657 про проведення документальної позапланової перевірки;

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо складання акту про результати документальної позапланової перевірки від 30.06.2017 № 5955/20-40-14-06-08/38979691;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 17.08.2017, № від 17.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт перевірки, на підставі якого складені податкові повідомлення-рішення від 17.08.17 № та №. Позивач не погоджується з підставами призначення перевірки, зі спірним наказом, з діями податкового органу під час проведення перевірки та висновками акту перевірки, посилаючись на те, що на думку позивача, відповідач безпідставно призначив та провів перевірку, не вчинивши усіх необхідних дій для перевірки обставин перевищення позивачем законодавчо встановлених строків ввезення товарів на митну територію України за попередньо сплаченими авансовими платежами, а також зазначив, що у його діях відсутня вина в порушенні правил здійснення господарської діяльності. Крім того, позивач послався на порушення ДФС України строку розгляду його скарги, що повинно мати наслідком автоматичне скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що податковий орган діяв в межах повноважень та на підставі чинного законодавства. Так, представник відповідача зазначив, що податковий орган правомірно призначив та провів перевірку, встановленим в акті перевірки порушенням чинного законодавства податковим органом надано належну оцінку, застосовано штрафні санкції виключно на підставі та в межах повноважень податкового органу.

Представники позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ" Дуднік Ю.В., Кожина С.В. - в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області Потапенко І.О. - в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку у територіальному підрозділі Головного управління ДФС у Харківській області.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу контролюючих органів, на виконання Постанови Правління НБУ № 136 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» від 24.03.1999, надійшла податкова Інформація: ПАТ «СБЕРБАНК» листом від 05.01.2017 № 153/4/07-5-1-БТ повідомив про виявлені факти порушень валютного законодавства резидентом - клієнтом банку ТОВ "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ", по договору від 03.03.2016 б/н, дата операції-29.08.2016.

Податковими органами на адресу позивача направлялися письмові запити, а саме: від 20.06.2017 № 12850/10/20-38-14-01-19, від 02.02.2017 №708/10/20-40-14-04-12 та від 06.03.2017 № 1915/10/20-40-14-04-12, на які позивачем були надані відповіді, в тому числі і поза межами встановленого законодавством строку (т. 1 а.с. 131-136, т.2 а.с. 47), в яких не спростована інформація щодо перевищення граничних строків розрахунків за контрактом з нерезидентом, а саме щодо строку ввезення товарів на митну територію України від такого нерезидента.

Наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 19.06.2017 №2657 у зв'язку з ненаданням в запитаному обсязі інформації та її документального підтвердження було призначено проведення позапланової документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» (далі за текстом - ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ») з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 03.03.2016 №б/н за період з 03.03.2016 по 31.05.2017 та від 14.04.2016 № 1104/U1 за період з 14.04.2016 по 31.05.2017.(т. 1 а.с.137)

На підставі направлень від 20.06.2017 №4146 та №4147(т. 1а.с.138), виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, наказу Головного управління ДФС у Харківської області від 19.06.2017 №2657, які були отримані директором позивача 20.06.2017, запис про що міститься на копіях відповідних направлень та наказу, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, була проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» (далі за текстом - ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ») з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 03.03.2016 №б/н за період з 03.03.2016 по 31.05.2017 та від 14.04.2016 № 1104/U1 за період з 14.04.2016 по 31.05.2017, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки (додаток 1 до акту перевірки, який є його невід'ємною частиною).

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт перевірки від 30.06.2017 №5955/20-40-14-06-08/38979691(т. 1 а.с. 139-144), в якому податковим органом встановлені порушення ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ»:

- ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", зі змінами та доповненнями, по зовнішньоекономічним контрактам: - від 03.03.2016 №б/н, який укладено з компанією "OT "Weimer Forestry Machines OЬ" (Естонія);

- ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", в частині порушення порядку декларування валютних цінностей в Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами, станом на 01.10.2016.

Позивач не погодився з висновками податкового органу та надав заперечення на акт перевірки (т. 1 а.с. 147-150), за результатами розгляду яких податковий орган дійшов висновку, що висновки акту перевірки відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі акту перевірки від 30.06.2017 №5955/20-40-14-06-08/38979691 податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 17.08.2017, яким позивачу визначено суму штрафу за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 340,00 грн (т. 1 а.с.18);

- № від 17.08.2017, яким позивачу визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства у розмірі 232628,17 грн (т. 1 а.с.19).

Позивач не погодився із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та надіслав до Державної фіскальної служби України скаргу на зазначені вище податкові повідомлення-рішення (т. 1 а.с. 167-170), за результатами розгляду якої Державною фіскальною службою України прийнято рішення про залишення скарги без розгляду та її повернення скаржнику, у зв'язку з тим, що під час розгляду цієї скарги було встановлено, що Харківським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі №820/4958/17 про скасування податкових повідомлень -рішень № від 17.08.2017 та від 17.08.2017.(т. 1 а.с. 204)

Так, при вирішенні справи по суті, суд виходить з такого.

Щодо позовних вимог про скасування наказу на проведення перевірки від 19.06.2017 №2657, судом встановлені такі обставини.

Підставою для призначення позапланової перевірки є п.п.78.1.1 пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а саме, отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган за умови, якщо платник не надасть пояснень та їх документальних підтверджень на письмові запити контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Оскаржуваний наказ був виданий 19.06.2017 у зв'язку з ненаданням ТОВ «Спецтрансзапчасть» у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити ГУ ДФС у Харківській області.

На виконання вимог п.п.78.1.1 пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України контролюючим органом направлялися письмові запити на адресу платника, а саме:

- від 02.02.2017 №708/10/20-40-14-04-12 (направлявся 06.02.2017 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте був повернутий за закінченням терміну зберігання; отриманий 15.05.2017 особисто директором Дудник Ю.В., про що міститься відповідна відмітка на примірнику контролюючого органу);

- від 06.03.2017 № 1915/10/20-40-14-04-12 (направлявся 15.03.2018 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте був повернутий за закінченням терміну зберігання; отриманий 15.05.2017 особисто директором Дудник Ю.В.. про що міститься відповідна відмітка на примірнику контролюючого органу), про що зазначено у наказі про проведення перевірки.

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового та іншого законодавства;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Платник податків - позивач отримав зазначені запити, проте надав відповідь № 0506-1 від 05.06.2017 вже після видання наказу № 2657 від 19.06.2017, а саме: зазначена відповідь надійшла до контролюючого органу 20.06.2017 за вх. № 8649/10 та не містила інформації, яка б спростовувала допущення позивачем порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до положень п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Головним управлінням ДФС у Харківській області був виданий наказ від 19.06.2017 року № 2657 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецтрансзапчасть».

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що наказ є правовим актом індивідуальної дії, має одноразове застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Отже, оскільки судом встановлено, що посадові особи контролюючого органу були допущені до проведення перевірки, позовні вимоги в частині скасування наказу на перевірку задоволенню не підлягають також через те, що правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Отже, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо оскарження дій ГУ ДФС щодо складання акту про результати документальної позапланової перевірки від 30.06.2017 № 5955/20-40-14-06-08/38979691, суд зазначає наступне.

За результатами перевірки Головним управлінням ГУ ДФС у Харківській області було складено акт перевірки від 30.06.2017 № 5955/20-40-14-06-08/38979691.

Не погодившись з винесеним актом, ТОВ «Спецтрансзапчасть» направило заперечення на акт від 08.08.2017 № 0808-1. За результатами розгляду заперечень висновки акту визнано такими, що відповідають нормам діючого законодавства, про що зазначено у висновку № 183/5955/20-40-14-06-08/38979691/14-06 від 16.08.2017 про результати розгляду заперечень.

Суд зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, а такий акт, відповідно, не порушує прав останнього.

При вирішенні справи судом встановлено, що зазначена правова позиція висловлена 22 грудня 2015 Верховним Судом України у постанові по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з огляду на вищезазначене, дії під час перевірки та висновки акту не можуть бути предметом оскарження в разі допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Отже, в цій частині позовні вимоги є також необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.08.2017, № від 17.08.2017, судом встановлені такі обставини.

Східною ОДПІ м. Харкова ГУ отримано повідомлення ПАТ «СБЕРБАНК» від 07.10.2016 № 11602/4/07-5-1-БТ про порушення ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» (податковий номер 38979691) законодавчо встановлених строків розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам від 14.04.2016 № 1104/U1 (дата здійснення платежу за імпортною операцією/дата оформлення МД за експортною операцією 27.05.2016); від 03.03.2016 № б/н (дата здійснення платежу за імпортною операцією/дата оформлення МД за експортною операцією 24.05.2016).

Головним управлінням ДФС у Харківській області отримано повідомлення ПАТ «СБЕРБАНК» від 05.01.2017 № 153/4/07-5-1-БТ про порушення ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» (податковий номер 38979691) законодавчо встановлених строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 03.03.2016 № б/н (дата здійснення платежу за імпортною операцією/дата оформлення МД за експортною операцією 29.08.2016), від 03.02.2017 № 1223/4/07-5-1-БТ про порушення ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» (податковий номер 38979691) законодавчо встановлених строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 03.03.2016 № б/н (дата здійснення платежу за імпортною операцією/дата оформлення МД за експортною операцією 20.09.2016).

Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контрактам від 03.03.2016 №б/н за період з 03.03.2016 по 31.05.2017 та від 14.04.2016 №1104/U1 за період з 14.04.2016 по 31.05.2017, встановлено наступне:

У періоді, що перевірявся ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» по вищевказаним зовнішньоекономічним контрактам здійснювало імпортні операції, а саме:

1. ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ», в особі директора Дудніка Юрія Вікторовича (Дилер), укладено з компанією "Weimer Forestry Machines OЬ" (Естонія) (Продавець), в особі члена правління Марта Алтвее (Mart Altvee), договор про співпрацю від 03.03.2016 №б/н.

У періоді, що перевірявся, ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ», на виконання умов контракту від 03.03.2016 №б/н, на рахунок компанії "WEIMER FORESTRY MACHINES OЬ", з розрахункового рахунку №6100, відкритого в ПАТ "СБЕРБАНК", МФО 320627, перераховано грошові кошти на загальну суму 17011,00 євро (еквівалент 485830,18 грн.) згідно наступних платіжних доручень:

- від 24.05.2016 № 50 на суму 5516,00 євро (еквівалент 155420,04 грн..) - граничний строк 21.09.2016.

- від 29.08.2016 № 64 на суму 6484,00 євро (еквівалент 186249,15 грн..) - граничний строк 27.12.2016.

- від 20.09.2016 № 68 на суму 5011,00 євро (еквівалент 144161,00 грн..) - граничний строк 18.01.2017.

01.11.2016 між компанією «WEIMER FORESTRY MACHINES OЬ», компанією «OЬ MХISAKULA MASINATEHAS» та ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» було прийнято Угоду про перейняття прав та обов'язків згідно якої (п. 1) компанія «OЬ MХISAKULA MASINATEHAS» зобов'язується здійснити замовлення по договору про співпрацю від 03.03.2016 № б/н, укладеному між ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» та компанією «WEIMER FORESTRY MACHINES OЬ», власними силами та поставити замовлену продукцію ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» не пізніше 03.05.2017 на умовах FCA м. Тарту, Естонія (Incoterms 2010).

З урахуванням товаросупровідних документів: Іnvoice № 2 від 28.04.2017, який відображено у графі « 44» МД (типу ІМ- 40) № UA807170/2017/311286 від 11.05.2017, імпортний товар надійшов на територію України 10.05.2017 на загальну суму 20510,00 євро.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті встановлює Закон України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі - Закон №185).

Згідно зі ст. 2 Закону №185 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону № 185 порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР, із змінами та доповненням, чітко визначені обставини, які призупиняють строки розрахунків, визначені у статтях 1 та 2, та звільняють від сплати пені, а саме:

- прийняття до розгляду звернення судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості;

- наявність висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контрактам, які перевірялися;

- наявність довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контрактів, які перевірялися.

До перевірки та до суду позивачем не надано:

- позовних заяв та постанов судів, щодо стягнення заборгованості з нерезидента по контракту від 03.03.2016 №б/н, який перевірявся;

- висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контракту від 03.03.2016 №б/н, який перевірявся;

- довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контракту від 03.03.2016 №б/н, який перевірявся.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 03.03.2016 №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набрала чинності з 05.03.2016 та діяла до 08.06.2016 включно.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 07.06.2016 № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набрала чинності з 09.06.2016 та діяла до 14.09.2016 включно.

Постановою Правління НБУ від 28.07.2016 № 361 «Про внесення змін до деяких нормативно - правових актів Національного банку України» внесено зміни до Постанови Правління НБУ від 07.06.2016 № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» в частині зміни 90-денного строку розрахунків на 120 - денний. Постанова набрала чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування та діяла до 14 вересня 2016 року включно.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 14.09.2016 № 386 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Постанова набрала чинності з 15.09.2016 та діяла до 15.12.2016 включно.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Постанова набрала чинності з 16.12.2016 та діяла до 15.06.2017 включно.

Згідно Постанови Правління НБУ від 25.05.2017 № 41 «Про внесення змін до деяких нормативно - правових актів Національного банку України» внесено зміни до Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якою пункт 1 виключено. Постанова набирала чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Це означає, що до події, факту застосовується той закон (нормативно - правовий акт), під час якого вони настали або мали місце.

З урахуванням викладеного та на підставі дослідження в ході розгляду справи додатків № 4,5 до акту перевірки (т. 1 а.с. 87-88) суд прийшов до висновку, що відповідач застосував при розрахунку пені саме ті нормативно-правові акти, які діяли на момент встановлення факту порушення строків ввезення товарів на митну територію України.

При чому, у даному випадку, Постанова Правління НБУ від 14.09.2016 № 386 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» не може мати зворотної дії у часі, оскільки, по-перше, нею не пом'якшується та не скасовується відповідальність особи, а по-друге, дане правило щодо зворотної дії у часі стосується тільки фізичних осіб, про що зазначено у рішенні Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року.

Щодо посилання представників позивача на неврахування відповідачем при проведенні перевірки наявної інформації щодо банкрутства "Weimer Forestry Machines OЬ" (Естонія) - контрагента позивача, про що позивач мав відповідне документальне підтвердження, суд зазначає наступне.

При здійсненні зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти господарської діяльності України та іноземні суб'єкти господарської діяльності керуються принципами, визначеними статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Одним з принципів є принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає, зокрема, у обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України.

Позивач, укладаючи зовнішньоекономічні контракти, діє на свій ризик, як суб'єкт підприємницької діяльності та має дотримуватися законодавчих приписів щодо ведення такої діяльності в сфері ЗЕД. Нормативне регулювання порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті в Україні є сталим та чітко визначає умови звільнення від відповідальності у вигляді пені за перевищення строків розрахунків. Позивач не вчинив дій щодо подання позовних заяв та не має постанов судів щодо стягнення заборгованості з нерезидента по контракту від 03.03.2016 №б/н, не отримував та не звертався за отриманням висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контракту від 03.03.2016 №б/н, не отримував довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контракту від 03.03.2016 №б/н.

Санкції за порушення резидентами строків розрахунків за експортно -імпортними операціями передбачені статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно пп. 19 1.1.4 п. 19 1.1 ст. 19 ПКУ контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті здійснюють контролюючи органи.

Відповідно п. 41.1 ст.41 ПКУ контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено поняття грошового зобов'язання платника податків: сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно п. 2 ст. 250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно п. 102.1 ст. 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що приписи ст. 250 ГК України не поширюються на спірні правовідносини щодо строку притягнення позивача до відповідальності, а з огляду на умови нарахування пені, передбачені ст. 4 Закону № 185, вина суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності не є умовою такого нарахування.

На підставі викладеного, враховуючи встановлення судом правомірності визначеної відповідачем суми пені, вчинення дій та прийняття рішення в межах повноважень та у законодавчо передбачений спосіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.08.2017, яким позивачу визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства у розмірі 232628,17 грн.

Також в ході перевірки відповідачем дотримання ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» вимог ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", зі змінами та доповненнями, та cт.1 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", із змінами та доповненнями, по зовнішньоекономічним контрактам від 03.03.2016 №б/н за період з 03.03.2016 по 31.05.2017 та від 14.04.2016 №1104/U1 за період з 14.04.2016 по 31.05.2017, встановлено наступне: станом на 01.04.2017 встановлена дебіторська заборгованість, по якій на звітну дату перевищено встановлені законодавством строки розрахунків, а саме: по контракту від 03.03.2016 №б/н на загальну суму 17 011,00 євро, а саме :

- в сумі 5 516,00 євро - граничний строк 21.09.2016;

- в сумі 6 484,00 євро - граничний строк 27.12.2016;

- в сумі 5 011,00 євро - граничний строк 18.01.2017.

При цьому ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» у розділі IІ "Фінансові вкладення" Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами станом на 01.10.2016, не відображено заборгованість, по якій на звітну дату перевищено встановлені законодавством строки розрахунків по контракту від 03.03.2016 № б/н у сумі 5516,00 євро.

ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» у розділі IІ "Фінансові вкладення" Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами станом на 01.01.2017, самостійно задекларовано заборгованість, по якій на звітну дату перевищено встановлені законодавством строки розрахунків по контракту

від 03.03.2016 № б/н у сумі 12000,00 євро.

ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» у розділі IІ "Фінансові вкладення" Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами станом на 01.04.2016, самостійно задекларовано заборгованість, по якій на звітну дату перевищено встановлені законодавством строки розрахунків по контракту

від 03.03.2016 № б/н у сумі 17011,00 євро.

Декларації надані до контролюючого органу у встановлені законодавством терміни.

Відповідно до п. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", із змінами та доповненнями, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і термін декларування встановлюється Національним Банком України.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування наявності валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ» порушено вимоги ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Відповідно п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», із змінами та доповненнями, за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Пунктом 2 наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 №207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в регіональних відділеннях Національного банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419 встановлено, що квартальна або річна фінансова звітність подається підприємствами органові державної податкової служби у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до абз.1, 2 п.2.7 ст.2 Постанови Правління НБУ від 08.02.2000 № 49 «Положення про валютний контроль», із змінами та доповненнями, за порушення порядку декларування передбачено накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2017, яким позивачу визначено суму штрафу за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 340,00 грн. є правомірними та не підлягає скасуванню, через що в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Також, суд критично ставиться до посилання представника позивача на те, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягали скасуванню за результатами адміністративного оскарження через несвоєчасний розгляд поданої позивачем до ДФС України скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечувалося представниками позивача в ході розгляду справи, що Державна фіскальна служба України отримала скаргу від позивача на спірні податкові повідомлення-рішення 17.10.2017.

Відповідно до п.п. 56.8, 56.9 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Тобто, податковий орган мав розглянути скаргу до 06.10.2017.

Рішенням від 06.11.2017 №25274/6/99-99-11-01-02-25 Державна фіскальна служба України продовжила строк розгляду скарги до 15.12.2017 (т. 2 а.с.21-23), яке було надіслано на адресу позивача простим листом, що підтверджується переліком поштових відправлень та квитанцією відділення поштового зв'язку.

Відповідно до п.п. 56.8, 56.9 ст. 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

З огляду на наведене, суд доходить до висновку, що податковий орган своєчасно та належним чином повідомив позивача про продовження строку розгляду скарги.

Також, суд зазначає, що рішенням № 28846/6/99-99-11-01-02-25 від 06.12.2017 скаргу позивача залишено без розгляду та її повернуто скаржнику у зв'язку з тим, що під час розгляду цієї скарги було встановлено, що Харківським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі №820/4958/17 про скасування податкових повідомлень -рішень № від 17.08.2017 та від 17.08.2017.(т. 1 а.с. 204). Позовна заява подана до канцелярії суду 27.10.2017.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також відповідно до п. 4 розділу VІІІ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 № 916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за № 1617/28062, контролюючий орган залишає скаргу без розгляду повністю або частково у разі, якщо платник податків оскаржив до суду рішення контролюючого органу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Державна фіскальна служба України при розгляді скарги позивача на спірні податкові повідомлення-рішення діяла в межах повноважень, у спосіб та на підставі чинного законодавства. При цьому до закінчення 20-денного строку на розгляд скарги, який мала ДФС України, позивач звернувся з позовом до суду, у зв'язку з чим процедура адміністративного оскарження була закінчена.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНСЗАПЧАСТЬ" (вул. Індустріальна, буд. 3,м. Харків,61106, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 02 квітня 2018 року.

Суддя Білова О.В.