Справа № 808/3638/17
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року (09 год . 40 хв.)Справа № 808/3638/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стратулат С.В.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Автогоподарство» Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12-а, )

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Автогоподарство» Запорізької обласної ради (далі позивач або КП «Автогоподарство» ЗОР) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.07.2017 № 038993, якою відповідачу визначено суму адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує приписами Закону України «Про автомобільний транспорт» та зазначає, що 31.10.2017 позивачем отримано постанову №038993 від 11.07.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 39 Закону, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. Зазначає, що з квітня 2017 року КП «Автогоподарство» ЗОР не здійснює перевезення пасажирів транспортним засобом РУТА, номерний знак НОМЕР_1 на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, оскільки розірваний договір на обслуговування маршрутів, відсутні транспортні засоби та звільнені водії. Оскільки, КП «Автогоподарство» ЗОР є перевізником пасажирів транспортним засобом, зазначеним у акті перевірки, а тому не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, у звязку із чим просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення відповідача.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Прудивусом О.В. від 22.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.02.2018.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Прудивус О.В.) від 14.02.2018 задоволено самовідвід судді Прудивуса О.В. в адміністративній справі № 808/3638/17 та передано справу для призначення її до розгляду в іншому складі суду.

У звязку із самовідводом судді Прудивуса О.В., проведено повторний перерозподіл справи, за результатами якого справа № 808/3638/17 передана на розгляд судді Калашник Ю.В.

Ухвалою судді Калашник Ю.В. адміністративну справу № 808/3638/17 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2018.

Ухвалою суду від 12.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 808/3638/17 до судового розгляду по суті. Судове засідання призначене на 29.03.2018

29.03.2018 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 01.03.2018 надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Також 01.03.2018 до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

На підставі приписів частини 13 статті 10 та частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

17.05.2017 Заступником начальника відділу державного контролю ОСОБА_1 та головним спеціалістом ВДК ОСОБА_2, у м. Запоріжжі, зуп. «Залізничний вокзал «Запоріжжя-1» проведено перевірку транспортного засобу РУТА, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ДХН064821, який належить позивачу (водій ОСОБА_3І.), за результатами якої складено акт АР№090976 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.10).

За результатами перевірки фахівцями відповідача встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», надання послуг з перевезення пасажирів без наявних документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутні діючі схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, квитково-касовий лист.

Згідно із вказаним актом перевірки, водій ОСОБА_3 підписавати акт відмовився.

11.07.2017 начальником управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №038993, якою за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», позивача зобовязано сплатити штраф в розмірі 1 700,00 грн. (відповідальність передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Вважаючи вищезазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртансбезпеки у Запорізькій області.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону №2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку №1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фахівцями відповідача під час огляду транспортного засобу РУТА, номерний знак НОМЕР_1, який належать КП «Автогоподарство» ЗОР (як зазначено у акті перевірки), встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання послуг з перевезення пасажирів без наявних документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутні діючі схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, квитково-касовий лист. Як вбачається з акту перевірки від 17.05.2017 № АР090976, перевірку проведено заступником начальника ВДК та головним спеціалістом ВДК, в акті зазначено водія ОСОБА_3, який від підписання акту відмовився та відмовився надавати пояснення. Проте у акті вказано, що водій з актом ознайомлений, що ставить під сумнів складання вказаного акта саме за результатами рейдової перевірки у присутності позивача.

Згідно із пунктом 25, 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Матеріали справи не містяться підтвердження виконання відповідачем вимог зазначених вище норм, в тому числі підтвердження повідомлення позивача про час та місце розгляду справи. Відзив до суду відповідачем не надано.

Щодо встановленого порушення позивачем вимог статті 39 Закону №2344-III суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначений статтею 39 Закону №2344-III. Так, частиною 1 цієї статті встановлено, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із частиною другою 39 Закону №2344-III, документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Разом з цим, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено позивачем у позові, позивач не має ніякого відношення до перевезення, яке здійснював автомобіль РУТА, номерний знак НОМЕР_1, тобто не був автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ. З 20.04.2017 КП «Автогоподарство» ЗОР не здійснювало перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, оскільки був розірваний договір на обслуговування маршрутів, відсутні транспортні засоби та звільнені водії.

Так, судом встановлено, що 21.04.2017 з ініціативи Запорізької обласної державної адміністрації в односторонньому порядку був розірваний договір № 14/12 від 16.08.2016 про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (Лист № 08-22/1061 від 19.04.2017, а.с.15-17).

21.04.2017 між ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавець) та КП «Автогоподарство» ЗОР (Орендар) укладено Угоду про розірвання Договору оренди транспортного засобу № 02/02/11/16 від 03.11.2016, відповідно до умов сторони прийшли до згоди розірвати Договір оренди транспортного засобу № 02/02/11/16 від 03.11.2016 та Орендодавець підтверджує, що не має претензій до Орендаря. Угода вступає в силу з 21.04.2017 (а.с.12).

На виконання умов зазначеної Угоди його сторонами у той же день підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу, зокрема, автобус марки РУТА, модель 20-СПВ, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований 29.09.2016 (Центр 2342), свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХО 638709 (а.с.11).

Листом вих. № 161 від 21.04.2017 позивачем на адресу ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавець) були надіслані довіреності та листи для зняття з обліку транспортних засобів, а отже 21.04.2017 транспортні засоби повернуті з оренди орендодавцю та надані документи для зняття автобусів з обліку (а.с.18).

Відповідно до бухгалтерського обліку КП «Автогосподарство» ЗОР, транспортні засоби зняті з відповідного обліку підприємства, а отже фактично з 21.04.2017 транспортні засоби не належали КП «Автогосподарство» ЗОР.

Листом за вих. № 167 від 26.04.2017 КП «Автогосподарство» ЗОР повідомило Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про розірвання договору № 14/12 від 16.08.2016 про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області та, в той же час звернулось із проханням зняти з реєстру транспортні засоби, що належали КП «Автогосподарство» ЗОР, між іншого, автобус марки РУТА, модель 20-СПВ, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, (а.с.18).

Крім того, наказом № 167-к від 20.04.2017, ОСОБА_3 звільнено з посади водія автотранспортних засобів категорії «Д» підрозділу регулярних автобусних перевезень КП «Автогоподарство» ЗОР за власним бажанням, з 10 квітня 2017 року (а.с.14).

Тобто, на момент проведення перевірки ОСОБА_3, який був водієм транспортного засобу ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1 та, в присутності якого складений акт АР № 090976 від 17.05.2017 вже не працював водієм регулярних автобусних перевезень КП «Автогоподарство» ЗОР. Окрім того, транспортний засіб ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1, перевірку якого було проведено 17.05.2014 було повернуто ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавцю) згідно Акту приймання-передачі транспортного засобу від 21.04.2017.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказів, які б свідчили, що позивач є перевізником та використовував даний автомобіль як суб'єкт господарювання, відповідачем суду надано не було і таких доказів судом в ході розгляду справи не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не є перевізником, що здійснює перевезення пасажирів у розумінні вимог закону, а тому не може відповідати за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті» територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті утворено як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №0389936 від 11 липня 2017 року у розмірі 1700,00 грн., прийняту Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ).

Присудити на користь Комунального підприємства «Автогоподарство» Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12-а, ) суму судового збору у розмірі 1600,00 грн., (одна тисяча шістсот гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02 квітня 2018 року.

Суддя Ю.В. Калашник