Справа № 334/6280/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.03.2018
Справа № 334/6280/17
Провадження № 2-а/334/112/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України Сіленко Валерія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

26.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України Сіленко Валерія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці ДФС № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, в якому зазначив, що вказану постанову він не отримував. Про наявність цієї постанови йому стало відомо 22.09.2017 року, після відкриття виконавчого провадження № 54516478, яке було відкрито 16.08.2017 року Токмацьким міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

В постанові зазначено, що 11.11.2016 року на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС з метою особистого користування, по смузі руху «зелений коридор», в митному режимі «транзит» було ввезено транспортний засіб «BMW 3ER», (кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно статті 95 МК України вищезазначений транспортний засіб повинен був бути вивезений за межі митної території України 21.11.2016 року, проте станом на 07.04.2017 року цей транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався, тобто було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки автомобіля.

Відповідно до частини першої статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цьогоКодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 485 МК України, є триваючим у часі і постанова у справі про порушення митних правил повинна була бути прийнятою не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення. Такої ж позиції дотримується Вищий адміністративний суд України (ухвала ВАСУ від 22.03.2017р. справа №461/2960/16-а) та (ухвала ВАСУ від 02.08.2017р. справа №444/1467/16а).

Зі змісту постанови в справі про порушення митних правил №0155/11200/17 видно, що позивач вже був притягнутий до відповідальності за ст. 470 МК України на підставі протоколу, складеного 12.12.2016р. Запорізькою митницею ДФС.

Отже, вчинене нібито правопорушення, в т.ч. за ст.485 МК України Запорізька митниця ДФС виявила ще в грудні 2016 року, а не в квітні 2017 року, як про це зазначає відповідач.

За таких обставин, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від №0155/11200/17 від 04.07.2017 року є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки прийнята посадовою особою поза межами строків, що передбачені чинним законодавством України.

Позивач вважає, що Запорізькою митницею ДФС було застосовано подвійну юридичну відповідальність та неправильно застосовано норми матеріального права.

Стаття 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В обґрунтування постанови відповідач вказує, що статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення становить 10 діб. Громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб в строк до 21.11.2016 року. Однак, станом на 21.11.2017р. транспортний засіб «BMW 3ER», (кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 за межі митної території України не вивезено.

Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги та обмеження, встановлені розділом V Митного кодексу України (глава 17. Транзит), тобто використовує товари («BMW 3ER», (кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2), стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

При цьому глава 17. Транзит розділу V Митного кодексу України встановлює вимоги та умови поміщення товару в режим транзиту.

Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України за перевищення строків транзиту та невчасне вивезення транспортного засобу за межі території України.

Одночасно з цим, 31.01.2017 року тією ж посадовою особою, заступником начальника Запорізької митниці ДФС Сіленко В.В., у відношенні ОСОБА_1 була складена постанова в справі про порушення митних правил № 0334/11200/16 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

У постанові від 31.01.2017 року вказано, що 11.11.2016 року на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС з метою особистого користування, по смузі руху «Зелений коридор» в митному режимі «транзит» було ввезено транспортний засіб «BMW 3ER», (кузов YIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Враховуючи строки транзитних перевезень, позивач повинен був вивезти автомобіль в строк до 21.11.2016 року.

Стаття 470 МК України передбачає, зокрема, відповідальність за невивезення за митний кордон України товарів, які були тимчасово ввезені на митну територію України під зобов'язання про зворотнє вивезення, а не за неповідомлення митного органу про причини несвоєчасного вивезення товарів, ввезених під зобов'язання про транзит, за митний кордон України.

Враховуючи строки транзитних перевезень, передбачених ст. 95 МК України (10 діб для автомобільного транспорту) та те, що станом на 21.11.2016р. ОСОБА_1 не вивіз транспортний засіб за межі території України, 31.01.2017 року позивача було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України.

Стаття 61 Конституції України встановлює, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Втім, Запорізька митниця ДФС вирішила притягнути ОСОБА_1 фактично за одне правопорушення - перевищення строків транзиту, до відповідальності за двома статтями Митного кодексу України.

Крім того, позивач посилається на відсутність об'єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України.

У постанові від 04.07.2017 року відповідач вказує на використання ОСОБА_1 транспортного засобу, стосовно якого надано пільги, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Однак Запорізька митниця ДФС взагалі не вказує в яких саме «інших» цілях, на їх думку, позивач використовує вказаний автомобіль та яким чином це здійснюється, шляхом саме яких дій!

Позивач посилається на відсутність обов'язку зі сплати митних платежів.

Так, стаття 289 МК України встановлює перелік випадків, коли у особи виникає обов'язок із сплати митних платежів:

1)у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України;

2)при незаконному переміщенні товарів, що перебувають на території вільної митної зони або на митному складі, - з моменту такого переміщення товарів;

3)у разі вивезення товарів з митної території України:

а) при оформленні товарів відповідно до митного режиму експорту - з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації;

б) при вивезенні товарів за межі митної території України без оформлення митної декларації та при незаконному вивезенні товарів за межі митної території України - з моменту фактичного вивезення товарів за межі митної території України;

в) при невиконанні умов, установлених щодо товарів, які вивозилися за межі митної території України із звільненням від оподаткування вивізним митом, - з моменту, коли ці товари прибули до іншого місця призначення, ніж те, у зв'язку з яким надавалося таке звільнення;

4)після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання;

5)в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

В даному випадку дії ОСОБА_1 не підпадають під жодний пункт, передбачений МК України, для виникнення обов'язку зі сплати митних платежів.

Якщо ж відповідач дійсно би вважав, що позивач зобов'язаний сплатити митні платежі, то за умовами ст. 295, 303 МК України Запорізька митниця ДФС зобов'язана була здійснити таке нарахування та провести дії, направлені на їх стягнення. В даному ж випадку відповідач жодним чином не повідомив позивача про обов'язковість сплати митних платежів та не здійснив відповідне нарахування суми таких платежів. Окрім цього, відповідач не здійснив жодного заходу щодо стягнення з ОСОБА_1 таких платежів, що вказує на відсутність встановленого митницею податкового боргу.

Такі дії Запорізької митниці ДФС свідчать про їх направленість не на встановлення об'єктивної істини по справі та стягнення митних платежів до бюджету, а на караючу функцію стосовно особи.

Позивач посилається на недоведеність суми накладеного штрафу.

Санкція ст. 485 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Постановою від 04.07.2017 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 534996,27 грн. (п'ятсот тридцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто шість гривень двадцять сім копійок), у зв'язку з тим, що сума несплачених митних платежів нібито складає 178332,09 грн. Як на доказ такої суми відповідач посилається на службову записку управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці ДФС від 21.04.2017р. № 08-70-20-47/246.

Згідно ст.294 МК України об'єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

При цьому відповідач, виставляючи ОСОБА_1 доволі значну суму митних платежів не надає формулу обчислення несплачених митних платежів, не вказує базу оподаткування та не посилається на норму Митного кодексу України згідно якої було здійснено такий розрахунок.

Це свідчить про формальний підхід Запорізької митниці ДФС до розгляду справи.

Просить поновити строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року, складену заступником начальника Запорізької митниці ДФС Сіленко В.В. Постанову в справі про порушення митних правил № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року, складену заступником начальника Запорізької митниці ДФС Сіленко В.В. - визнати незаконною та скасувати.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Запорізької митниці ДФС - Ковальок О.А. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові заперечення на позов, просила розглянути справу за її відсутності, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

З письмових заперечень вбачається, що 07.04.20917 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції НП України від 06.04.2017 № б/н, яким зафіксовано факт використання гр. ОСОБА_1 транспортного засобу «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Тобто гр. ОСОБА_1 продовжує користування даним автомобілем понад терміни, що встановлені ст. 95 МК України.

Згідно ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного кодексу України розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 467 МК України, правопорушення передбачене ст. 484 МК України є триваючим.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил при триваючому правопорушенні обчислюється з моменту виявлення правопорушення, тобто з моменту, коли посадовій особі митного органу стало відомо про факт скоєння порушення митних правил.

Відповідно до ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не можуть бути застосовані інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до вимог ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

В той же час, з матеріалів справи № 0155/11200/17 вбачається, що Запорізькій митниці ДФС вперше стало відомо про факт використання автомобіля гр. ОСОБА_1 07.04.2017 від Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції НП України в Запорізькій області.

Отже, виходячи з положень ч. 2 ст. 467 МК України, останнім днем накладення на гр. ОСОБА_1 стягнення за порушення митних правил в справі № 0155/11200/17- є 07.10.2017,

Таким чином, позивач дійшов хибного висновку щодо закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності визначеного ст. 467 МК України на час винесення 04.07.2017 постанови Запорізькою митницею ДФС.

Щодо посилання позивача на застосування подвійної юридичної відповідальності та неправильне застосування норм матеріального права.

Запорізька митниця ДФС не погоджується з твердження позивача про притягнення його до відповідальності одного виду (відповідальність за порушення митних правил) за одне й те саме діяння, оскільки з постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за різні правопорушення: за перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 днів, а в даному випадку позивач притягнутий за використання транспортного засобу, стосовного якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, які передбачені статтею 485 Митного кодекс України.

Згідно з ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Таким чином, враховуючи вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, за які передбачена відповідальність по статтям 470, 485 МК України, у повній відповідальності до норм ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 470, 485 МК України.

Щодо посилання позивача на відсутність об'єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідальність ст. 485 МК України.

Зокрема, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення полягає у використанні ОСОБА_1 товару - транспортного засобу: «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, стосовно якого надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях (з метою переміщення територією України в особистих цілях), ніж ті (переміїцення товару в митному режимі «транзит»), у зв 'язку з якими було надано такі пільги.

Факт використання ОСОБА_1 транспортного засобу в особистих цілях підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи про порушення митних правил № 0155/11200/17 рапортом Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі ДПП НП України від 06.04.2017, б/н, який надійшов до Запорізької митниці ДФС 07.04.2017 та витягом з модуля «Перетин кордону транспортним засобом» АСМО «Інспектор», а саме станом на 23.05.2017 (дата складання протоколу про порушення митних правил № 0155/11200/17), згідно даних наявних в модулі «Перетин кордону транспортним засобом» АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення не доставлено, за межі митної території України не вивезено, в інший митний режим не поміщено.

Щодо посилання позивача на відсутність обов'язку зі сплати митних платежів.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 91 МК України, переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний (від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України)), внутрішній транзит, або каботаж.

Згідно з ч. 1 ст. 93 МК України, - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, для автомобільного транспорту строк транзитного переміщення становить - 10 діб.

Отже, як встановлено матеріалами справи про порушення митних правил № 0155/11200/17, гр. ОСОБА_1 порушені вимоги до переміщення товарів у митному режимі транзиту, а саме факт використання транспортного засобу, увезеного ОСОБА_1 на територію України в митному режимі «транзит» поза строками, передбаченими ст. 95 МК України.

Запорізька область не є територією, яка має автомобільні пункти пропуску на митному кордоні України, а тому перебування транспортного засобу в зоні діяльності Запорізької митниці ДФС, та більш того в самому м.Запоріжжя, є підставою вважати, що транспортний засіб використовується ОСОБА_1 не з метою транзиту, а в особистих цілях, не пов'язаних з переміщенням такого транспортного засобу через митну територію України.

До того ж, ст.284 МК України передбачено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування вивізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового вивезення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 МК України вбачається, що звільнення від оподаткування митом є по суті пільгою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Отже, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб, протягом якого діє пільга у вигляді умовного звільнення від сплати митних платежів.

Щодо посилання позивача на недоведеність суми накладеного штрафу.

Санкція статті 485 Митного кодексу України передбачає накладення штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Посилання позивача у своєму адміністративному позові на те, що Запорізькою митницею ДФС не надано форму обчислення несплачених митних платежів та не вказує базу оподаткування є невірним та спростовується матеріалами справи. Так, у матеріалах адміністративної справи № 0115/11200/17 наявний розрахунок митних платежів, наданий службовою запискою управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС. А тому зазначення позивачем даного твердження є невірним та таким, що суперечить матеріалам справи.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги, викладені позивачем в позовній заяві про скасування постанови в справі про порушення митних правил, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі матеріалам.

Таким чином, постанова в справі про порушення митних правил № 0155/11200/17 від 04.07.2017 була винесена Запорізькою митницею ДФС у відношенні позивача на законних підставах, з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0155/11200/17 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (редакція Закону, яка діяла на момент подання позову до суду, та є за змістом аналогічною діючої редакції Кодексу адміністративного судочинства України з 15.12.2017 року ч. 1, 2 ст. 122 ст. ч. 1 ст. 123 КАС України).

Cуд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду з позовом, оскільки його було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 3 КАС України адміністративне судочинство встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 31.01.2017 року в.о. заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Сіленко В.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0334/11200/16 щодо визнання гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

В подальшому, 07.04.2017 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції НП України від 06.04.2017 № б/н, яким зафіксовано факт використання гр. ОСОБА_1 транспортного засобу «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Тобто гр. ОСОБА_1 продовжує користування даним автомобілем понад терміни, що встановлені ст. 95 МК України при транзитному перевезенні для автомобільного транспорту.

Згідно наявних баз даних ДФС України, транспортний засіб «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем і який був ввезений в митному режимі «транзит» 11.11.2016 року на митну територію України громадянином ОСОБА_1 станом на 23.05.2017 року органу доходів і зборів призначення не доставлено, за межі митної території України не вивезено, в інший митний режим не поміщено.

Для перевірки факту вивезення митного оформлення в іншому митному режимі, заведення справи про порушення митних правил та наявності звернень з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили стосовно зазначеного транспортного засобу митницям ДФС було направлено лист від 15.05.2017 року № 333/74/08-70-20-38. Підтвердження зазначених фактів до Запорізької митниці ДФС не надходило.

Сума несплачених гр.ОСОБА_1 митних платежів, відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС від 21.04.2017 року № 08-70-20-47/246, з урахуванням положень ст. 296 МК України складає 178332,09 грн. ( ввізне мито - 7385,41 грн., акциз - 128915,65 грн., ПДВ 42031,03 грн.).

З метою з`ясування обставин за даним фактом, гр. ОСОБА_1 було направлено запрошення № 341/15/08-70-20-38 від 05.05.2017 року про прибуття 15.05.2017 року до управління протидії митним правопорушенням для надання пояснень. На виклик до УПМП Запорізької митниці ДФС гр.. ОСОБА_1 не прибув. Причини неявки не повідомив.

23.05.2017 року Запорізькою митницею ДФС у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0155/11200/17, який направлено рекомендованим поштовим відправленням з повідомлення про вручення № 069 від 25.05.2017 року на адресу : 71701, АДРЕСА_1, в якому зазначено час та місце розгляду справи.

Під час проведення провадження у справі про порушення митних правил гр.. ОСОБА_1 було направлено повістку (квитанція № 885) про явку до Запорізької митниці ДФС 12.06.2017 року для з`ясування обставин вчинення порушення митних правил.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, наявними АСМО «Інспектор» ДФС України, транспортний засіб «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений громадянином України ОСОБА_1 в режимі «транзиту», станом на 04.07.2017 року за межі митної території України не вивезено.

На призначений розгляд справи про порушення митних правил № 0155/11200/17, який відбувся 04.07.2017 року гр. ОСОБА_1 не прибув, будь-яких пояснень або клопотань до Запорізької митниці ДФС не надав.

Постановою заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Сіленко В.В. від 04.07.2017 року № 0155/11200/17 гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 534996,27 грн.

Копія постанови надіслана гр. ОСОБА_1 листом від 06.07.2017 року № 578/15/08-70-20-38, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта» про направлення рекомендованого листа від 06.07.2017 року.

Вважаючи прийняту постанову у справі про порушення митних справи № 0155/11200/17 протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Митний кодекс України визначає види митних режимів (стаття 70 МК України). Декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим (стаття 71 МК України).

Як встановлено судом, позивач 11.11.2016 року ввіз на митну територію України транспортний засіб «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «Транзит» строком до 22.11.2016 рок.

Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (стаття 90 МК України).

Статтею 95 Митного кодексу України, встановлений десятиденний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту. Згідно статті 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, не можуть використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, а також мають бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

З наявних у справі письмових доказів вбачається, що транспортний засіб «BMW 3ER», кузов VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, був ввезений на митну територію України гр. ОСОБА_1 11.11.2016 року, для особистого використання.

Відповідно до статті 284 Митного кодексу України, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V «Митні режими» цього кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митний режим «транзит».

Нормами Митного кодексу України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму «транзит», що полягають у виконанні обов'язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Відповідно до статті 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України: 1) товари не є об'єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму; 4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об'єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Позивачем не було сплачено митні платежі при ввезенні транспортного засобу, оскільки обрано митний режим «транзит», тобто правовий режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму. Разом з тим, позивачем згодом було порушено як вимоги щодо періоду дії такого режиму, так і інших обов'язкових умов його використання.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Так, використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Враховуючи наведене, cуд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки ним, як зазначалось вище, були порушені умови митного режиму «Транзит», дотримання яких є підставою для отримання пільг щодо сплати митних платежів.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 276 Митного кодексу України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).

Позивач стверджує про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності притягнення його до відповідальності, а застосування спірною постановою штрафу у визначеній сумі, не підтверджений детальним розрахунком.

На підтвердження правомірності визначення суми митних платежів відповідачем був наданий відповідний розрахунок. Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС від 21.04.2017 року № 08-70-20-47/246, орієнтовна вартість транспортного засобу «BMW 3ER REIHE» 2000 р.в., відповідно до сайту мережі інтернет «mobile.de» становить 2650 євро, що в перерахунку станом на 11.11.2016 року становить 73854,08 грн.

Ввізне мито (ставка 10 %) - 7385,41 грн., акциз (ставка 2,441 Євро згідно Закону України № 71 -VIII від 28.12.2014 року Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» - 128915,65 грн., ПДВ - 42031,03 грн., всього 178332,09 грн.

Позивачем, у свою чергу, жодних доказів на спростування здійсненого відповідачем розрахунку суду надано не було.

Крім того, наявність в діях позивача складу порушення митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 470 Митного кодексу України (порушення строків дії митного режиму «транзит») не виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України за ухилення від сплати митних платежів у випадку порушення інших обов'язкових вимог цього правового режиму, визначеного у статті 93 Митного кодексу України.

Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Таким чином, враховуючи вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, за які передбачено відповідальність по статтям 470, 485 МК України, у повній відповідності до норм ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 470, 485 МК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив умисні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом використання транспортного засобу особистого користування, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги та його використання понад встановлені Митним кодексом України для транзитного переміщення терміни. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, винесена заступником начальника Запорізької митниці ДФС Сіленко В.В. з дотримання вимог чинного законодавства України та адміністративне стягнення накладено в межах строку передбаченого ст. 467 МК України, а тому вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-8, 77, 122, 123, 241-246, 250, 255, 286, 293 КАС України, Перехідних положень КАС України, 70, 71, 90, 95, 284, 292, 470, 485, 486, 488, 489 Митного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України Сіленко Валерія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0155/11200/17 від 04.07.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.О.Ісаков