Справа № 501/2723/17
Суддя: Смирнов В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.03.2018
Справа № 501/2723/17
ПОСТАНОВА

30 березня 2018 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В., при секретарі - Крамському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чорноморську Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського відділу поліції ГУНП в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чорноморського відділу поліції ГУНП в Одеської області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Даний позов обґрунтовує тим, що 24.11.2017 року ІПС СРПП №4 Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції Буря Вадим Костянтинович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 579035, згідно якою на нього накладено адміністративне стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Позивач зазначає, що він рухався в протилежному напрямку по відношенню до дорожнього знаку, тому йому не було видно дорожнього знаку, коли він припарковував свій транспортний засіб, а згідно чинного законодавства дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Позивач, вважаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, звернувся до суду з даним позовом та просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР№ 579035, згідно якою на нього накладено адміністративне стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його (позивача) діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.247КУпАП.

Справа розглядається на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд придить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, 24.11.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БР № 579035 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Так, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З огляду на вказане суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

У зв'язку з тим, що дорожній знак не був продубльований та на зворотній його стороні нічого не було відображено, як це передбачено нормами законодавства, приходимо до висновку, що ОСОБА_3 не порушував п. 15.9 (е) ПДР України, тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова винесена з порушенням ч. 2 ст. 33 КУпАП, якою прямо передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, при винесені оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову зазначені вище вимоги закону не враховані.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаного вище чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача, Чорноморського відділу поліції ГУНП в Одеській області витрати на правову допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, суд приходить до висновку, що заявлена вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1, 256 ч. 1, 257, 268, 276, 277, 278, 279, 289, КУпАП, ст.ст. 7, 11, 12, 17, 77, 159, 160, 167, 241-246 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чорноморського відділу поліції ГУНП в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії БР № 579035 від 24листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по справі - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Смирнов