Справа № 826/14416/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР Мет-Центр" до Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві третя особа: Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного Управління державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2017 № в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР Мет-Центр» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління ДФС у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2017 року № в частині нарахування 257 710,10 грн. грошових зобов'язань та 64 427,52 грн. штрафних санкцій, усього - 322 137,62 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у місті Києві від 14 червня 2017 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України ТОВ «УКР Мет-Центр» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 391 363 грн., в тому числі: за основним платежем - 324 661 грн., за штрафними санкціями - 66 702 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту від 01 червня 2017 року № 216/26-15-14-02-03/37602837 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Мет-Центр» (код 37602837) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року».

В акті перевірки встановлено, серед іншого, наступне порушення: підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпунктів 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, статті 1, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 324 661 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 266 806 грн. та 2015 рік в сумі 57 855 грн.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням позивачем до складу витрат вартості операцій по взаємовідносинам із ТОВ «Сталь-Маркет» та безпідставним включенням до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по цим відносинам у зв'язку із не підтвердженням реальності вчинення господарських операцій

Позивач, вважаючи протиправними податкове повідомлення-рішення, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ТОВ «УКР Мет-Центр» дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з того, що позивачем доведено реальність та мету придбання у ТОВ «Сталь-Маркет» металу та брухту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКР Мет-Центр» здійснює господарську діяльність у сфері оптової торгівлі металами та металевими рудами; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізованою оптовою торгівлею; відновленням відсортованих відходів та має відповідну ліцензію серії АГ № 578665 (вид діяльності - заготівля, переробка металобрухту чорних металів).

Для ведення господарської діяльності позивач орендує земельну ділянку за адресою місто Чернігів, вул. Широка 1а у ТОВ "Промислово-фінансова група "Укр Мет" відповідно до Договору від 01 грудня 2011 року.

ТОВ «Сталь-Маркет» здійснює господарську діяльність у сфері оптової торгівлі металами та металевими рудами; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізованою оптовою торгівлею; відновленням відсортованих відходів.

Згідно укладеного договору купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 21-11/14-мвід 21 листопада 2014 року, де ТОВ «УКР Мет-Центр» (Покупець) та ТОВ «Сталь-Маркет» (Постачальник), ТОВ «Сталь-Маркет» зобов'язується продати та передати у власність ТОВ «УКР Мет-Центр», а покупець, в свою чергу, зобов'язувався прийняти та оплатити промисловий брухт та відходи чорних металів згідно ДСТУ 4121-2002 у кількості відповідно до актів прийняття - передачі підписаних між сторонами під час дії даного договору.

На підставі вказаного Договору сторонами складені та підписані акти приймання металів, додаткові угоди із визначенням ціни та кількості металу, товарно-транспортні накладні та податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Оплата здійснювалась у безготівковій формі на банківський рахунок ТОВ «Сталь-Маркет», що також встановлено під час перевірки.

Крім того, було надано інформацію про транспортний засіб, який здійснював поставку металобрухту згідно Договору № 21-11/14-мвід 21 листопада 2014 року, а саме: копію свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу № СВС 063985 марки: ЗИЛ, модель 534330, тип: сидловий тягач-Е, повна маса 14500 та копію свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу № СХК 080546, марка: ОДАЗ, модель 93571, тип: загальний напівпричіп, загальна маса: 14300.

Інформація про повну масу транспортного засобу з загальним напівпричепом та маси металобрухту, яка зазначена в актах приймання металів та товарно-транспортних накладних відповідають технічним можливостям транспортного засобу, яким здійснювалась поставку металобрухту.

Податковий орган зазначає в апеляційній скарзі, що СУ ФР ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, за фактом внесення неправдивих відомостей під час проведення державної реєстрації ТОВ «Сталь-Маркет».

Однак, в апеляційній скарзі відсутні, як посилання на вирок або інше рішення суду по кримінальній справі відносно посадових осіб контрагента ТОВ «Сталь-Маркет» так й інформація про результат досудового розслідування.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог ст. 71 КАС України, (тут і далі у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків формував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судом першої інстанції та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарської операції з ТОВ «Сталь-Маркет», натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст. 71 КАС України (в редакції чинній на час вирішення спору), за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2018.