Справа № 177/286/18(2-а/177/9/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 177/286/18(2-а/177/9/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.,

суддів: Прокопчук Т.С. Кругового О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року (суддя Суботіна С.А.) в адміністративній справі № 177/286/18(2-а/177/9/18) за позовом ОСОБА_2 до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, третя особа: Управління патрульної поліції м. Кривий Ріг про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 16.02.2018 року подав до Криворізького районного суду Дніпропетровської області адміністративний позов, в якому просив визнати протиправними дії Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області щодо прийняття до виконання постанови № 195394 від 17.09.2017 року, складеної інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Новицьким Ю.Ю., та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55789281 від 12.02.2018 року щодо примусового стягнення грошових коштів в сумі 510 грн., визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 55789281 від 12.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року адміністративна справа передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник стверджує про порушення норм матеріального, процесуального права, Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що призвело до обмеження права на доступ до правосуддя.

Апеляційний розгляд здійснений в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 2 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку із прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення на позивача штрафу за скоєння адміністративного правопорушення.

Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, а саме: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (частини 2 статті 20 Кодексу).

Аналіз наведеної процесуальної норми дозволяє колегії суддів дійти висновку, що місцевим загальним судом як адміністративним судом вирішується спір, який виник у зв'язку із виконанням державним виконавцем рішень суду в адміністративній справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Спірна постанова прийнята державним виконавцем на виконання постанови суб'єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а не рішення суду, що дозволяло би місцевому загальному суду як адміністративному суду здійснювати розгляд справи.

Відтак, висновок суду першої інстанції, викладений в оскарженій ухвалі, про те, що справа за позовом ОСОБА_2 підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, є обґрунтованим.

На відміну від Кодексу адміністративного судочинства України №2747-ІУ, який діяв до 15.12.2017 року і містив процесуальну норму про повернення позовної заяви позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду (п.6 ч. 3 ст. 108), Кодекс адміністративного судочинства України №2147-УІІІ не визначає, які саме процесуальні дії має вчинити суд у випадку подачі позивачем позову з порушенням правил предметної підсудності.

Натомість, порушення правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду в апеляційному порядку із направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю ( стаття 318 Кодексу№2147-УІІІ).

На думку колегії суддів, передача справи за предметною підсудністю на розгляд окружного адміністративного суду здійснена Криворізьким районним судом Дніпропетровської області на підставі тих процесуальних норм, які визначені Кодексом адміністративного судочинства України №2147-УІІІ.

При цьому, оскаржена ухвала суду першої інстанції жодним чином не порушує право позивача доступу до правосуддя, оскільки передача справи до належного суду не обмежує процедуру вирішення спору. Застосування судом першої інстанції аналогії закону за відсутності врегулювання зазначеного питання у Кодексі №2147-УІІІ свідчить про вжиття судом усіх можливих процесуальних заходів для забезпечення розгляду справи належним судом, запобігаючи в подальшому скасуванню судового рішення внаслідок порушення правил предметної підсудності. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи скаржника ґрунтуються на помилковому розумінні процесуальних норм і тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року в адміністративній справі №177/286/18(2а/177/9/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий