Справа № 820/2671/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 р. № 820/2671/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

суддів - Волошина Д.А., Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Національної поліції України - Євчук Г.В.,

представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України - Голуб С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/2671/17 за позовом ОСОБА_4 до Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016);

- скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію";

- поновити ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу у відповідному розмірі, розрахованому згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;

- звернути до негайного виконання постанову суду у даній справі в частині поновлення його на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України подати звіт про виконання постанови суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не підлягав атестації, а тому, висновок Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України прпо невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016) є протиправним та підлягає скасуванню, який слугував єдиною підставою для винесення наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу", а тому, зазначений наказ також є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання прибув, вимоги, викладені у позові підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Департаменту захисту економіки Національної поліції України у судове засідання прибув, просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що спірний наказ винесений з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Національної поліції України у судове засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що відповідач при винесенні спірного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 працював в органах внутрішніх справ з 26 вересня 2008 року.

Наказом Національної поліції України по особовому складу № 170 о/с від 11.11.2015 ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, присвоївши йому спеціальне звання капітан поліції. Підставою для видання наказу стала заява позивача від 07.11.2015 про прийняття його на службу до поліції та призначення на посаду.

05.08.2016 відносно позивача складено атестаційний лист заступником начальника управління захисту економіки у Харківській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_5

В атестаційному листі вказано, що позивач працює в органах поліції з 07.11.2015 та знаходиться на посаді з 07.11.2015, за час служби ОСОБА_4 зарекомендував себе дисциплінованим, принциповим у вирішенні службових питань працівником. Добре знає чинне законодавство і нормативні акти, які регламентують діяльність поліції, вміло керується ними у повсякденній службовій діяльності. Має позитивні результати в службовій діяльності. З 01.01.2016 по 14.07.2016 за матеріалами зібраними ОСОБА_4 відкрито 2 кримінальних провадження, з них: 1 - за ст.191 КК України, 1 - за ст.366 КК України. Вміє будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, користуються їхнім авторитетом. Здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Прагне вдосконалення службової діяльності. Має почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів. Сміливий, рішучий, організований, здатний контролювати власні емоції та поведінку поза службою. Багато уваги приділяє підвищенню свого освітнього та культурного рівня. При вирішенні службових питань не рахується з особистим часом, спроможній виділити головне в роботі. Готовий працювати в складних умовах, поступаючись особистими інтересами. Стан здоров'я та фізичної підготовки задовільний. Добре володіє табельною вогнепальною зброєю, здатний переносити психо-фізичні навантаження та труднощі служби.

Відповідно за висновком прямого керівника позивача від 05.08.2016, який внесено до атестаційного листа зазначено, що позивач займаній посаді відповідає.

18.08.2016 Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України за результатами дослідження атестаційного листа позивача, його декларації про доход, послужного списку, інформаційної довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", інформації з відкритих джерел щодо позивача, за більшістю голосів прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Прийняте атестаційною комісією рішення зафіксовано в протоколі ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016 року.

20.09.2016 ОСОБА_4 ознайомлено з результатами атестування, про що свідчить його підпис в атестаційному листі.

27.09.2016 Департаментом захисту економіки Національної поліції України видано наказ по особовому складу № 229 о/с, яким позивача на підставі висновку Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України від 22.08.2016 року звільнено за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність .

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд: скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.08.2016 року, яке полягає у тому, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 року № 229 о/с "По особовому складу"в частині звільнення капітана поліції, старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року, через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію"; поновити ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції; стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу; звернути до негайного виконання постанову суду у даній справі в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу; зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України подати звіт про виконання постанови суду у цій частині відразу після отримання її копії, про що окремо зазначити в резолютивній частині постанови.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 по справі № 820/5468/16 адміністративний позов ОСОБА_4 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національної поліції України про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення - задоволено. Скасовано рішення Центральної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.08.2016 року, яке полягає у тому, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Скасовано наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 року № 229 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції, старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року, через службову невідповідність за п.5 ч.1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію". Поновлено ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції. Стягнуто з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 по справі № 820/5468/16 апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України - задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 по справі № 820/5468/16 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_4 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національної поліції України про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення відмовлено.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 21.06.2017 по справі № 820/5468/16 зазначив, що вказаний у позовній заяві відповідач - Центральна атестаційна комісія Головного управління Національної поліції в Харківській області не проводила атестування позивача, не приймала відносно нього будь-яких рішень і звільнення позивача зі служби проведено саме на підставі висновку Центральної атестаційної комісії №2 Апарату Національної поліції України (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016 року) та належним відповідачем у даній справі є Центральна атестаційна комісія №2 Апарату Національної поліції України. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом в цій частині позовних вимог до неналежного відповідача, оскільки відповідачем у цій справі має бути Центральна атестаційна комісія №2 Апарату Національної поліції України. Однак, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, скасував рішення Центральної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.08.2016 року, яке полягає у тому, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, хоча вказана комісія таке рішення не приймала. Колегія суддів звернула увагу на те, що з аналізу положень ст. 52 КАС України випливає, що здійснювати заміну неналежного відповідача чи залучати як другого відповідача може виключно суд першої інстанції, оскільки це має наслідком розгляд справи спочатку.

В подальшому, у червні 2017 року, ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд: визнати протиправним та скасувати висновок Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016); скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"; поновити ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції; стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу у відповідному розмірі, розрахованому згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100; звернути до негайного виконання постанову суду у даній справі в частині поновлення його на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу; зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України подати звіт про виконання постанови суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі № 820/2671/17 клопотання представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог - задоволено. Закрито провадження в адміністративній справі № 820/2671/17 за позовом ОСОБА_4 в частині позовних вимог до Департаменту захисту економіки Національної поліції України: про скасування наказу від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу" про звільнення капітана поліції старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"; про поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції; про стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу у відповідному розмірі, розрахованому згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Судом першої інстанції закрито провадження у справі № 820/2671/17 з підстав того, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 по справі № 820/5468/16, яка набрала законної сили, вирішено спір між ОСОБА_4 та Департаментом захисту економіки Національної поліції України в частині скасування наказу від 27.09.2016 № 229 о/с, поновлення позивача на посаді, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністратвиного суду від 11.12.2017 по справі № 820/2671/17 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі № 820/2671/17 скасовано. Справу за позовом ОСОБА_4 до Центральної атестаційної комісії № 2 Апарату Національної поліції України, Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції від 27.10.2017 з підстав того, що даний позов заявлений до іншого кола відповідачів, а саме до Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України та з вимогою про скасування висновку Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016 року). Саме такий висновок Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016 року) слугував підставою для прийняття оскаржуваного Наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 229 о/с від 27.09.2016 року. Колегія суддів наголсила на тому, що такі вимоги не були заявлені в первісному позові, серед кола відповідачів також відсутня і Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України, а також цей висновок не був підставою первісного позову. Тобто, у двох вказаних справах різні сторони, предмет спору і підстави позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції та лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом України "Про Національну поліцію".

Матеріалами справи встановлено, що на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VІІІ, згідно з наказом Національної поліції України "По особовому складу" № 170 о/с від 11.11.2015 року ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, присвоївши йому спеціальне звання капітан поліції.

Отже, зазначеним наказом вирішено питання щодо відповідності позивача вимогам поліцейського, визначеним у Законі України "Про Національну поліцію".

Статтею 58 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Суд зазначає, що наказ Національної поліції України "По особовому складу" № 170 о/с від 11.11.2015 не містить жодних застережень про тимчасовість призначення ОСОБА_4 на відповідну посаду, отже позивач був прийнятий на службу на постійну основу.

Пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

У свою чергу, згідно з вимогами статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.12 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників" (надалі - Закон № 4312-VI).

Так, статтею 1 Закону № 4312-VI визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону 4312-VI атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону № 4312-VI передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Отже, з наведеного вбачається, що метою проведення атестування з будь-яких зазначених у статті 57 Закону № 580-VІІІ підстав, - є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

При цьому, кожна з цих трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність має бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Втім, такі підстави для призначення атестування, на думку суду є необґрунтованими, оскільки мета атестування, закріплена у частині першій згаданої статті, не утворює самостійної підстави для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, відповідач необґрунтовано розцінив закріплену у частині 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" мету атестування як самостійну та достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості його звільнення через службову невідповідність, в той час як конкретні передумови (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування були відсутні та в ході судового розгляду справи відповідачем у такому контексті не доведені.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11.03.14 року № 21-13а14.

Із матеріалів справи судом встановлено, що питання про переміщення позивача на нижчу посаду через службову невідповідність не вирішувалось.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано, без зазначення передбачених Законом України "Про Національну поліцію" підстав для атестування включено позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.15 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.15 року за №1445/27890 (далі - Інструкція № 1465).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 передбачено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських.

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції до складу атестаційних комісій входять: 1) у центральних атестаційних комісіях: голова комісії - Голова Національної поліції України або його перший заступник, або заступник; секретар комісії - особа, яку визначає Голова Національної поліції України.

У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обов'язки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

Пункт 4 розділу ІІ Інструкції передбачає що до зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

В межах судового розгляду справи, відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_4 останній охарактеризований безпосереднім керівником так: за час служби ОСОБА_4 зарекомендував себе дисциплінованим, принциповим у вирішенні службових питань працівником. Добре знає чинне законодавство і нормативні акти, які регламентують діяльність поліції, вміло керується ними у повсякденній службовій діяльності. Має позитивні результати в службовій діяльності. З 01.01.2016 по 14.07.2016 за матеріалами зібраними ОСОБА_4 відкрито 2 кримінальних провадження, з них: 1 - за ст.191 КК України, 1 - за ст.366 КК України. Вміє будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, користуються їхнім авторитетом. Здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Прагне вдосконалення службової діяльності. Має почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів. Сміливий, рішучий, організований, здатний контролювати власні емоції та поведінку поза службою. Багато уваги приділяє підвищенню свого освітнього та культурного рівня. При вирішенні службових питань не рахується з особистим часом, спроможній виділити головне в роботі. Готовий працювати в складних умовах, поступаючись особистими інтересами. Стан здоров'я та фізичної підготовки задовільний. Добре володіє табельною вогнепальною зброєю, здатний переносити психо-фізичні навантаження та труднощі служби.

Отже, з атестаційного листа вбачається, що позивач відповідає займаній посаді.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачами не надано доказів того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач показав себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Таким чином, встановлені вище обставини не дають підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_4 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

У свою чергу, процедура проведення співбесіди, як етап атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Суд зазначає, що негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку, що висновок Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016), не ґрунтується на вимогах закону та прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, в якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Оскільки рішення атестаційної комісії, яке слугувало підставою для видання наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", є протиправним, а тому зазначений наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що позовна вимога про поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції є такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.95 № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок № 100).

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, згідно розрахунку грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_4, який складений Департаментом захисту економіки Національної поліції України 15.03.2018, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу позивачу становить 90838,72 грн.

Щодо зобов'язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України подати звіт про виконання постанови суду, то суд зазначає, що відповідно до положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, проте це не є його обов'язком. Підстав для встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду та зобов'язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України подати звіт про виконання судового рішення судом не встановлено.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_1, 61052, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України (місцезнаходження - вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601), Департаменту захисту економіки Національної поліції України (місцезнаходження - вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код - 40111732), Національної поліції України (місцезнаходження - 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ідентифікаційний код - 40108578) про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати рішення Центральної атестаційної комісії № 2 апарату Національної поліції України, оформлене протоколом № 15.00026133.0048210 від 22.08.2016, яке полягає у тому, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.09.2016 № 229 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області ОСОБА_4 з 10 жовтня 2016 року через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

Поновити ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі спеціальним званням капітан поліції.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (ідентифікаційний код - 40111732) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу у розмірі 90838 (дев'яносто тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 72 коп.

Звернути до негайного виконання рішення суду у даній справі в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 5500 (п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2018 року.

Головуючий суддя А.С. Мороко

Судді Д.А. Волошин

М.М. Панов