Справа № 675/1175/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/1175/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

03 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання неправомірними дії, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2017 року позивач вернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", ознайомлений з вимогами КВК України, КПК України, КК України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі, що стверджується розпискою від 20 квітня 2015 року, яка знаходиться в матеріалах особової справи засудженого №2-К-15.

У ході розгляду справи з'ясовано, що 15 червня 2017 року засуджений ОСОБА_2 поміщений в карцер Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" строком на 14 діб. Підставою застосування відносно позивача вказаного дисциплінарного стягнення слугувала постанова начальника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 15 червня 2017 року про поміщення засудженого ОСОБА_2 в карцер на строк 14 діб.

Згідно з вказаною постановою, о 17 год. 10 хв. 06 червня 2017 року в ОСОБА_2 під час позапланового обшуку в камері №33 СДУ, в кишені спортивної сумки було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Нокіа", акумуляторну батарею до нього та сім-картку невстановленого оператора.

Факт виявлення та вилучення вказаних вище предметів задокументовано рапортами молодшого інспектора ВНБ ОСОБА_3 від 06 червня 2017 року та начальника відділення ОСОБА_4 від 12 червня 2017 року.

При цьому, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 08 червня 2017 року, відібраних інспектором ВНБ ОСОБА_5, він, жодного відношення до виявлених заборонених предметів не має.

За вказаним фактом проведено службове розслідування, що стверджено відповідним висновком від 12 червня 2017 року.

Згідно з розпискою засудженого ОСОБА_2, 09 червня 2017 року його в установленому порядку повідомлено про дату засідання дисциплінарної комісії 15 год. 00 хв. 13 червня 2017 року, яке було в подальшому відкладено на підстави заяви останнього до 15 червня 2017 року з метою залучення захисника.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 12 червня 2017 року, у засудженого ОСОБА_2 заохочення відсутні, притягувався 20 разів до дисциплінарної відповідальності, 5 стягнень були погашеними.

Медичним висновком на момент огляду 15 червня 2017 року, засвідчено, що засуджений ОСОБА_2 є здоровим, працездатним та може утримуватися в карцері.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що приймаючи рішення та вчиняючи дії, які оскаржуються позивачем, Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" діяла у спосіб та в межах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) передбачено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно з частиною 1, 8 статті 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов'язки, з визначенням строку тримання.

Статтею 135 КВК України передбачено процедуру дисциплінарного провадження.

Відповідно до цієї статті питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Члени спостережних комісій на відповідній території мають право бути присутніми на засіданні дисциплінарної комісії та мають право дорадчого голосу.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов'язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб'єктів надання такої допомоги.

Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п'ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Колегією суддів встановлено, що 06 червня 2017 року під час позапланового обшуку в камері №33 СДУ, в кишені спортивної сумки виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Нокіа", акумуляторну батарею до нього та сім-картку невстановленого оператора.

08 червня 2017 року позивача повідомлено про час і місце проведення засідання дисциплінарної комісії установи та надано бланк заяви для звернення до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області, який він 09 червня 2017 року заповнив та передав представником адміністрації установи для відправки за призначенням.

12 червня 2017 року позивач звернувся до начальника державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" із заявою, в якій просив залучити до засідання дисциплінарної комісії засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки їх присутність є доцільною для встановлення обставин правопорушення. Також просив відтермінувати засідання дисциплінарної комісії до призначення йому захисника.

Постановою відповідача від 15 червня 2017 року вирішено засудженого ОСОБА_2 помістити в карцер строком на 14 діб.

Листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області від 16 червня 2017 року № 400/03 позивача повідомлено, про те що у Центра відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги та призначення адвоката, оскільки заява надійшла до Центру 15 червня 2017 року.

Встановлені у справі обставини, що підтверджуються наведеними доказами свідчать про те, що відповідач, не зважаючи на клопотання позивача, фактично позбавив його права скористатись правовою допомогою фахівця, а також права на доведення своїх пояснень належними доказами - показами свідків.

Крім того, в справі (а.с. 43) міститься перелік речей позивача, в якому спортивна сумка, в якій знайшли заборонені речі відсутня.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд дисциплінарної справи не був об'єктивним. Рішення відповідача про те, що позивач володів мобільним телефоном та використовував його є необґрунтованим.

Також відповідачем не дотримано вимог статей 134-135 КВК України щодо ненадання позивачу можливості попередньо ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи та щодо не надання можливості у встановленому порядку повідомити близьких родичів про накладене стягнення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача вирішувалось з порушенням статті 135 КВК України, відтак оскаржувана постанова державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 15 червня 2017 року "Про поміщення засудженого ОСОБА_2 в карцер" є протиправною та підлягає скасуванню.

Відносно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з пунктом 3 частини 2 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим, позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди та обґрунтування її розміру, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суду не надано належних та допустимих доказів щодо поміщення позивача до окремої камери під час дисциплінарного провадження, а тому суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій відповідача у цій частині і відповідно у не зарахуванні строку перебування у камері до строку карцера.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 15 червня 2017 року "Про поміщення засудженого ОСОБА_2 в карцер".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.