Справа № 815/4097/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4097/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлій О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Бітова А.І.

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2017р. по справі № 815/4097/17 за позовом Фермерського господарства "Дінекс-Агро" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Фермерське господарство "Дінекс-Агро" (далі - ФГ "Дінекс-Агро", позивач) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №0015/13-05 від 04 травня 2017 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 751 317 грн. 02 коп.;

- №0016/13-05 від 04 травня 2017 року про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору в загальному розмірі 52 353 грн. 53 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Закон України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", та ПК України, положення чинного законодавства України, якими врегульовані відносини з оренди землі, що перебуває у приватній власності громадян України, у тому числі ст. 1 Указу Президента України від 02 лютого 2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", не покладають на учасників правовідносин з оренди землі приватного сектору обов'язку ініціювати приведення орендної плати у відповідність до податкового законодавства України. Крім того зазначає, що правовідносини між фізичними особами - власниками земельних ділянок та ФГ "Дінекс-Агро" по договорам оренди землі є цивільно-правовими, а відсилання податкового органу на внесені з 01 квітня 2014 року зміни до пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України чи ст. 1 Указу Президента України від 02 лютого 2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" є необґрунтованими для донарахування вищенаведених грошових зобов'язань з ПДФО та з військового збору.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 14 вересня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача №0015/13-05 та №0016/13-05 від 04 травня 2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги ФГ "Дінекс-Агро" підлягають задоволенню повністю, оскільки правовідносини ФГ з орендодавцями земельних паїв (фізичними особами) є цивільно-правовими, ґрунтуються на договорах, умови яких є обов'язковими для їх сторін, у тому числі щодо розміру орендної плати та порядку її перегляду, а тому відповідач дійшов протиправних висновків стосовно заниження бази оподаткування податку на доходи фізичних осіб шляхом заниження ставки орендної плати та заниження нормативної грошової оцінки земель, відтак прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення про донарахування податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що що Фермерське господарство "Дінекс - Агро" зареєстроване в якості суб'єкта господарювання (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №278011 від 12.01.2004 р.), основним напрямком діяльності якого згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (серії АБ №540074 від 03.10.2012р.) є вирощування зернових культур, оптова торгівля зерном тощо.

У період з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ФГ "Дінекс-Агро" з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.

За результатами перевірки складено акт ГУ ДФС в Одеській області від 14.04.2017р. №299/15-32-14-01/32653803 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Фермерського Господарства "Дінекс-Агро", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р., яким встановлено, зокрема:

- порушення вимог пп. 170.1.1. п. 170.1 ст.170 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, нарахування податку на доходи з фізичних осіб у вигляді орендної плати, проведено з порушенням законодавства, внаслідок чого за період з 01.08.2016р. по 31.12.2016р. донараховано ПДФО на суму 419 396,38 грн;

- п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, ст. 21 Закону України "Про оренду землі" при визначенні бази оподаткування - орендної плати - не враховувалась індексація нормативно - грошової оцінки земель.

- пп.1.1.- 1.6 підрозділу 10 розділу 20 Перехідних положень та пп.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано військового збору з доходів у вигляді орендної плати за землю за період з 01.08.2016р. по 31.12.2016р. на суму 29 224,52 гривень.

В акті перевірки податковий орган вказує, що фермерським господарством "Дінекс - Агро" податок на доходи з фізичних осіб нараховувався на оренду плату, розмір якої було занижено внаслідок застосування занижених ставок орендної плати та заниження нормативної грошової оцінки земель (неврахування індексів інфляції). Внаслідок порушень ст. 170, ст. 288, ст. 289 ПКУ, господарством не донараховано податку на доходи з фізичних осіб за період з 01.08.2016р. по 31.12.2016р. на загальну суму 419 396,38 грн.

Перевіркою правильності обчислення військового збору з доходів від плати за оренду паїв та перерахування до бюджету встановлено: Господарством, внаслідок застосування заниженої ставки орендної плати (від 1% до 2%) та незастосування коефіцієнта індексації нормативно - грошової оцінки земель, занижена база оподаткування - сум орендної плати по укладених договорах, не донараховано та не сплачено військового збору за перевіряємий період 2016 р. на суму 29 224,52 гривень.

На підставі вищевказаних висновків ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 04.05.2017 №0015/13-05 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 751317,02 грн., в тому числі 419396,38грн. за основним платежем, 314547,29грн. за штрафними санкціями та 17373,35грн. пені; №0016/13-05 про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору на 52353,53 грн., в тому числі 29224,52 грн. основного платежу, 21918,39 грн. за штрафної санкції та 1210,62 грн. пені

ФГ "Дінекс - Агро" звернулось до ДФС України із скаргою від 23.05.2017р. про перегляд податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 04.05.2017р. № 0015/13-05, № 0016/13-05. За результатами розгляду вищевказаної скарги Державною фіскальною службою України було прийняте рішення №15089/6/99-99-11-02-01-15 від 12.07.2017р. про результати розгляду скарги, яким скаргу ФГ "Дінекс - Агро" від 23.05.2017р. було залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Викладені обставини зумовили звернення ФГ "Дінекс - Агро" до суду з позовом.

Як убачається з Акту перевірки та не заперечується ФГ "Дінекс - Агро" (надалі -ФГ), позивач орендує земельні ділянки (паї), що є власністю фізичних осіб-громадян на території 4-х сільських/селищних рад - Багатянської, Першотравневої, Каланчацької, Покровської, Суворовської селищної Ізмаїльського району Одеської області та Виноградненської сільської ради Болградського району загальною площею 5182,46га, за 1622 договорами оренди земельних ділянок станом на 01.08.2016р., укладених у період 2008-2016р.р.

При цьому, податківці в Акті зазначили, що за договорами, укладеними протягом 2013-2016р.р. на оренду землі Багатянської, Каланчацької, Першотравневої, Новопокровської, сільських рад орендна плата визначалась за ставкою 1%, 1,5-2,0% від нормативної грошової оцінки.

Обгрунтовуючи зафіксовані порушення, податкова зазначає, що в ході перевірки питання утримання податку на доходи під час виплати за оренду земельних часток (паїв) було виявлено порушення вимог ст.ст.288, 289 ПК України, а саме застосована понижена ставка орендної плати (менш, ніж 3%), а також не була врахована проіндексована нормативна грошова оцінка земель, що мало наслідком заниження суми орендної плати як бази оподаткування податком на доходи, що призвело до порушення також і вимог ст.ст.170 ПК України (п.п.170.1.1 п.170.1).

Згідно до п.164.2.5 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.170.1.1 п.170.1 ст.170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Згідно п.288.5 ст.288 ПК України в чинній редакції розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах; для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку; для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Статтею 21 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України , підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4ст.288 ПК України).

Одночасно, за правилами пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України в редакції, що діяла до 01.04.2014, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Згідно пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України (в редакції Закону України № 1166 від 27.03.2014, чинній з 01.04.2014) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

В абз.1 п.289.1 ст.289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-IV від 11.12.2003 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для: визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом; орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд; при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно з вимогами ст.13 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-IV від 11.12.2003року встановлено обов'язкове проведення грошової оцінки земельних ділянок у разі визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Наводячи свої висновки в Акті перевірки щодо заниження податку на доходи фізичних осіб, відповідач виходить з того, що в договори оренди мали бути внесені зміни щодо розміру орендної плати за земельні частки (паї) для її приведення у відповідність із законодавством, але позаяк такі зміни не вносились та не була проіндексована нормативна грошова оцінка земельних ділянок, орендна плата за землю, а отже й сплачений ФГ податок на доходи під час виплати орендної плати, були занижені та базою оподаткування для податку на доходи фізичних осіб має бути не та, що ґрунтується на договірній орендній платі, а та, що обчислена виходячи з річної суми орендної плати, не меншої 3% від нормативної грошової оцінки земель.

В акті перевірки встановлено та не заперечується позивачем, за перевіряємий період ФГ нараховано 295602,41грн. податку на доходи за оренду паїв. З розрахунку донарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2016р. (а.с.68) убачається, що відповідач для обчислення суми донарахованого податку взяв за основу вартість землі по 4-ом сільським радам (площа*нормативну грошову оцінку), при чому нормативна грошова оцінка спирається на дані листа Відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області від 17.08.2016р. №0-1514, 12-2745/2-16, а не нормативну грошову оцінку, визначену в договорах оренди.

Далі для розрахунку орендної плати використано ставку 3% від вартості земель та з отриманої суми обчислено податок на доходи фізичних осіб - 18%, з чого вирахуване сумарне заниження податку на доходи фізичних осіб - 419396,38грн. (сума податку за основним платежем за податковим повідомленням-рішенням).

Таким чином відповідачем самостійно визначений розмір орендної плати за земельні частки (паї), що не ґрунтується на умовах укладених з фізичними особами договорах та визначеній в них нормативній грошовій оцінці земель, тобто не взято до уваги норми ст.21 ЗУ "Про оренду землі", ст.ст.627, 629 ЦК України, а також відсутність обставини ініціювання заінтересованими особами спору з приводу внесення змін до договорів оренди землі.

Положення Закону України від 27.03.2014р. №1166-УП "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", ані ПК України, положення чинного законодавства України, якими врегульовані відносини з оренди землі, що перебуває у приватній власності громадян України, у тому числі ст. 1 Указу Президента України від 02.02.2002р. "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", не покладають на учасників правовідносин з оренди землі приватного сектору обов'язку ініціювати приведення орендної плати у відповідність до податкового законодавства України.

Відповідно до п.п. 170.1.1. ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Вищезазначена частина п.п. 170.1.1. ст. 170 ПК України є бланкетною, диспозицією даної норми не встановлено мінімальну суму орендного платежу, а передбачено існування інших норм в нормативно-правових актах, що стосуються законодавства з питань оренди землі, в яких такий розмір установлений.

Такими законодавчими актами з питань оренди землі є зокрема Земельний Кодекс України, Закон України "Про оренду землі" № 161 - XIV від 06.10.1998 року, Закон України "Про оцінку земель" № 1378-ІУ від 11.12.2003 року.

Вищезазначеними законодавчими актами мінімальна сума орендної плати не встановлена.

У Листі Державного комітету України по земельних ресурсах (Держкомзем) № 1417-2-Ко 1291/6647 від 20.10.2003 р. "Щодо дії договору оренди земельної частки (паю) при отриманні державного акта на право власності на землю, питань розміру орендної плати за землю" зазначено, що ст. 1 Указу Президента України N 92/2002 ( 92/2002 ) від 02.02.2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" щодо встановлення мінімального розміру орендної плати не менш ніж 1,5% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, носить рекомендаційний характер.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 25 червня 2011 року у справі № 6-17цс11, у постанові від 06.04.2016 р. по справі № 3-130гс16.

В Указі Президента України N 92/2002 ( 92/2002 ) від 02.02.2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" йде мова про вартість земельної ділянки, встановленої відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-ІУ від 11.12.2003 року вартість земельних ділянок (грошова оцінка) може бути нормативною та експертною.

Використання нормативної грошової оцінки для встановлення орендної плати за землі приватної власності не обов'язково, з урахуванням того, що сфера її використання чітко передбачена ст. 1, 5, 13 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-ІУ від 11.12.2003 року.

Відповідно ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-ІУ від 11.12.2003 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для:

- визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом,

- орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності,

- втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва,

- вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд,

- при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Таким чином, мінімальна сума орендної плати законодавством з питань оренди землі з власниками земельних паїв не встановлена, а тому при виплаті доходу орендодавцю ПДФО та військовий збір розраховуються виходячи з розміру орендної плати, встановленої договором.

Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма та строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форми власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) - аналогічна за змістом норма ч. 1 статті 762 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд не погоджується з посиланням податкового органу в апеляційній скарзі на Указ Президента України N 92/2002 ( 92/2002 ) від 02.02.2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", оскільки зазначений указ є підзаконним нормативно-правовим актом, в той час коли норми Закону України "Про оренду землі", Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу по відношенню до Указів Президента України.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що правовідносини ФГ з орендодавцями земельних паїв (фізичними особами) є цивільно-правовими, ґрунтуються на договорах, умови яких є обов'язковими для їх сторін, у тому числі щодо розміру орендної плати та порядку її перегляду, а тому відповідач дійшов протиправних висновків стосовно заниження бази оподаткування податку на доходи фізичних осіб шляхом заниження ставки орендної плати та заниження нормативної грошової оцінки земель, відтак прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення 0015/13-05 від 04 травня 2017 року про донарахування податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 751317 грн. 02 коп.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі №21-166а13 від 11 червня 2013 року та у справі №3-130гс16.

Також апеляційний суд вважає безпідставним висновок податкового органу про порушення (п.п.3.5.5 Акту) п.п.176.2 ст.176 ПК України у вигляді ненарахування та несплати військового збору, адже цей висновок є похідним від визнаного судом протиправним висновку про заниження бази оподаткування - суми орендної плати по укладених договорах із власниками земельних часток (паїв), отже позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення №0016/13-05 від 04 травня 2017 року підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Дінекс-Агро" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 30 березня 2018 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Бітов А.І.