Справа № 426/20223/17
Суддя: Скрипник С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання - Брайловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов'язання призначити пенсію,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з даним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 08.06.2017 року він звернувся до відповідача - Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

До заяви про призначення пенсії ним відповідачеві були додані такі документи: трудова книжка, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія військового квитка, копія диплома про закінчення ПТУ № 28 м. Молодогвардійська, довідка про підитвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.03.2017 р. № 1024, видана ПАТ «Краснодонвугілля» за період з 21.02.1994 р. по 19.09.1995 р., довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.03.2017 р. № 1025, видана ПАТ «Краснодонвугілля» за період з 20.09.1995 по 05.06.1998 р., довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.02.2017 р. № 579, видана ПАТ «Краснодонвугілля» за період з 17.08.1999 р. по 31.12.2013 р., довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.03.2017 р. № 575, видана ПАТ «Краснодонвугілля» за період з 01.01.2014 р. по 27.03.207 р., копії наказів про результати атестації робочих місць, копії карток форми П-2 та історичні довідки підприємства.

Відповідно до наданих ним документів його загальний стаж роботи з урахуванням періоду проходження строкової військової служби складає 19 років 11 місяців 1 день з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 3 роки, за ст.. 14-20 складає 2 роки 6 місяців 17 днів (стаж роботи працівників провідних професій зараховується - 1 рік такої роботи за 1 рік і 3 місяці), за ст.. 14-25 - 11 років 3 місяці 11 днів. Таким чином, його стаж роботи за Списком № 1 складає 16 років 9 місяців 28 днів, що достатньо для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, рішенням відповідача йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового та загального стажу роботи, а саме на тій підставі, що відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 р. будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи, тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5).

Отже, пільговий стаж відповідачем йому зарахований виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу пенсійного фонду України (форма ОК 5), а саме: зараховано період його роботи з 01.01.2000 р. по лютий 2017 р. (виключно відповідно до того, як підприємство звітувало за пільговий стаж працівника). Періоди його роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. та на шахті ім.. Н.П.Баракова з 17.08.1999 р. по 31.12.1999р. не зараховано до пільгового стажу роботи у зв'язку з виконанням відповідачем вимог вищезазначеного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 р. Одночасно період роботи з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. не зараховано і до загального стажу роботи, оскільки у його трудовій книжці в підставах приймання на роботу та звільнення з роботи вказані не накази, а записки на приймання та звільнення.

Просить суд визнати проти правним та скасувати рішення Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яким відмовлено йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Марківське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 08.06.2017 року, зарахувавши періоди його роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. та на шахті ім.. Н.П. Баракова з 17.08.1999 р. по 31.12.1999 р. до пільгового стажу роботи, а також зарахувавши період його роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. до загального стажу роботи.

Згідно своїх заявах позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просить суд розглядати справу без їх участі, позивач на позові наполягає, просить його задовольнити (а.с.34,77).

Представник відповідача - Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до суду не з'явився, надавши заперечення проти позову, в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає, з наступних підстав. ОСОБА_1 звернувся 08 червня 2017 року до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Рішенням № 13 від 12.06.2017 року в призначенні пенсії - відмовлено. Листом від 21.08. 2017 року № 6/А-14 позивача повідомлено про прийняте рішення. Відмова обґрунтована наступним.

Відповідно до п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо - рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до наданих позивачем документів загальний стаж роботи з урахуванням періоду проходження строкової військової служби складає 19 років 11 місяців 1 день.

Період роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 по 05.06.1998 р. не зараховано до загального стажу роботи, оскільки у трудовій книжці в підставах на приймання та звільнення вказані не накази, а записки на приймання та звільнення. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 року доведено до відома начальників управлінь Пенсійного фонду України в містах і районах Луганської області, що будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5).

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05.11.2009 року «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність , Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено коди підстав для обліку спец стажу за № ЗП3014А1 - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років та за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. У зв'язку з виконанням управлінням вимог листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 року періоди роботи позивача на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 року по 05.06.1998 рік та на шахті ім.. Баракова з 17.08.1999 року по 31.12.1999 рік до пільгового стажу роботи не зараховано. Пільговий стаж позивача обчислювався згідно відомостей по спец стажу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (форма ОК 5), тобто з 01.01.2000 року по 28. 02.2017 року, відповідно до яких стаж роботи на пільгових умовах за Списком 1-3 роки, за ст.. 14-20 складає 2 роки 6 місяців 17 днів (стаж роботи працівників провідних професій зараховується - 1 рік такої роботи за 1 рік і 3 місяці), за ст.. 14-25 - 11 років 3 місяці 11 днів. Таким чином, стаж роботи за Списком № 1 складає 16 років 9 місяців 28 днів.

В задоволенні позову просить відмовити, справу слухати без участі представника управління (а.с.45-48,51).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так, відповідно до ст. 14 вищезгаданого Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо - рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», знижуються на 1 рік.

Відповідно до п. 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», встановлено, що при визначенні права на пенсії за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На період роботи ОСОБА_1 були чинними Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, відповідно до якої посади гірничого робітника з повним робочим днем під землею та гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею передбачені і дають право на пенсію по Списку № 1.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст.. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися за наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік - 3 місяці.

Відповідно до наданих позивачем документів його загальний стаж роботи з урахуванням періоду проходження строкової військової служби складає 27 років з них стаж роботи за ст. 14-20 складає 22 роки 7 місяців 12 днів (стаж роботи працівників провідних професій зараховується - 1 рік такої роботи за 1 рік і 3 місяці), за ст. 14-25 - 2 роки 5 місяців 17 днів. Таким чином, його стаж роботи достатній для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, рішенням відповідача йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового та загального стажу роботи, а саме на тій підставі, що відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 р. будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи, тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5), про що зазначено в позові та запереченні до позову.

Отже, пільговий стаж позивачу відповідачем зарахований виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу пенсійного фонду України (форма ОК 5), а саме: зараховано період його роботи з 01.01.2000 р. по лютий 2017 р. (виключно відповідно до того, як підприємство звітувало за пільговий стаж працівника).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 - в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Позивачем ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області були надані належним чином оформлена трудова книжка із записами про займані посади й періоди виконуваної роботи, та довідки, що уточнюють особливий характер роботи.

Стосовно тимчасово окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Тобто, неврахування документів про пільговий стаж роботи, виданих позивачеві підприємствами, розташованими на тимчасово непідконтрольній українській владі території, призводить до порушення конституційних прав позивача.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасовано та звужено. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно - правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно - правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Відповідно до ст.2 Загальної Декларації Прав Людини кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища.

Пункт 2 ст. 2 та ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права передбачають, що Держави, які беруть участь у цьому Пакті, зобов'язуються гарантувати, що права, проголошені в цьому Пакті, здійснюватимуться без будь якої дискримінації щодо раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншої обставини. Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Ст. 14 Конвенції передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин майнового стану, народження або інших обставин.

Ст. 1 Першого протоколу Конвенції (Париж, 20.111.1952) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Надбавки, доплати та пенсії є майном в контексті тлумачення Європейським Судом з прав людини ст. 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини поняття майно, оскільки існує у вигляді вимог, стосовно яких позивач наводить доводи, що він має принаймні законні сподівання (яке ґрунтується на законодавчій нормі) на набуття права володіння. Таке сподівання виникло у позивача з моменту призначення пенсії.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим ст. Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших, актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 року).

Відповідно до ст.. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю на Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через принцип юридичної визначеності, згідно якого остаточне рішення суду у справі не може піддаватися сумніву, навіть у разі зміни законодавства (п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року). Крім цього, відповідно до роз'яснення Верховного Суду України № 1-5/400 від 14 липня 2006 року, наданого на підставі листа Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України», реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги.

Таким чином, проаналізувавши всі надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 2, 6,8-10, 19, 241-246, 140, 293, 295 КАС України, ст. ст.1, 3, 8, 19, 21-22, 24, 46, 55, 58, 64 Конституції України, ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, ст.2 Загальної Декларації Прав Людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов'язання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за частиною 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Марківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08.06.2017 року, зарахувавши періоди його роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. на шахті ім.. Н.П.Баракова з 17.08.1999 р. по 31.12.1999 р. до пільгового стажу роботи, а також зарахувавши період його роботи на шахті «Суходільська - Східна» з 21.02.1994 р. по 05.06.1998 р. до загального стажу роботи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30 березня 2018 року.

Суддя: С.М.Скрипник