Справа № 806/863/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м.Житомир справа № 806/863/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивач ОСОБА_1,

представник відповідача Горкуша М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Ухвалою суду від 20.02.2018року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що з 2016року неодноразово звертався до Відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00га, розташованої за межами населеного пункту на території Великонизгірецької (Семенівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області. До заяви були долучені всі необхідні документи. Листами від 28.04.2016року, від 01.03.2017року, від 16.06.2017року та від 22.01.2018року Відповідач протиправно з різних надуманих підстав відмовляв в наданні такого дозволу.

Позивача в рамках даної адміністративної справи оскаржує лише протиправну відмову Відповідача від 22.01.2018року.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Відповідача по справі, в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що Позивачем до свого клопотання надавалися графічні матеріали, з яких неможливо було визначити точне місце розташування бажаної земельної ділянки, а тому Позивачу пропонувалося обрати земельну ділянку з переліку земель, які передаються в межах норм безоплатної приватизації на території області.

Заслухавши доводи Позивача та представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог ст.ст.81,116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як зазначено в частині другій статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до положень ст.122 цього Кодексу саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про передачу цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність або у користування для ведення особистого селянського господарства.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач 08.12.2017року в черговий раз звернувся до Відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,00га, розташованої за межами населеного пункту на території Великонизгірецької (Семенівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області. До заяви було долучено викопіювання з кадастрової карти (плану), виготовленого відділом у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, та інформацію щодо вказаної земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаного клопотання Відповідач листом від 22.01.2018року відмовив Позивачу в наданні такого дозволу. Таке рішення мотивоване тим, що з метою раціонального використання земельних ділянок Відповідачем сформовано перелік земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Житомирської області, а зазначена Позивачем земельна ділянка відсутня в цьому переліку.

Таке оскаржуване рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Зазначена в оскаржуваному листі - рішенні підстава для відмови в наданні такого дозволу прямо протирічить вимогам ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, Відповідач, як відповідний орган виконавчої влади відповідно до наданих повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова норма закріплена в частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в Ухвалі Конституційного Суду України " Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України" від 29 вересня 2015 року N 44-у/2015 (Справа N 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 19.01.2016 року (справа №824/167/15-а/21-3690а15).

При дослідженні в судовому засіданні оскаржуваного листа Відповідача від 22.01.2018року встановлено, що в ньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної Позивачем:

- вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- вимогам генерального плану населених пунктів Бердичівського району Житомирської області ;

- вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цих же адміністративно-територіальних одиниць;

- вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цих же населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, що оскаржуване рішення було зумовлено також неналежними графічними матеріалами, з яких неможливо було визначити точне місце розташування бажаної земельної ділянки.

По-перше, надані Позивачем та досліджені в судовому засіданні графічні матеріали виготовлені структурним підрозділом Відповідача в особі відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

По-друге, така підстава як відмова в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не наведена в оскаржуваному листі Відповідача від 22.01.2018року.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржуваний лист Відповідача від 22.01.2018року як результат розгляду клопотання Позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Ємільчинської селищної ради Житомирської області винесений не на підставі чинного земельного законодавства, а тому є протиправним.

Обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається судом з урахуванням змісту ч. 1 ст. 2 КАС України, принципів адміністративного судочинства та положень частини 2 статті 245 КАС.

Повноваження адміністративного суду в разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 статті 245 КАС, відповідно до якої, суд може прийняти постанову про, окрім інше: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Обрання способу захисту порушеного права повинно гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом визнається, що в силу вимог Земельного кодексу України надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність віднесено до повноважень Відповідача. При цьому суд враховує доводи Позивача щодо наявності підстав для надання дозволу на розробку проекту такого землеустрою та щодо наявності протиправної бездіяльності Відповідача щодо неприйняття такого дозволу за наявності достатніх для цього підстав протягом періоду з 2016року по даний час.

Відповідно до вимог ст.19 Конституцій України Відповідач при розгляді звернення Позивача повинен діяти на підставі, у спосіб та у відповідності до вимог Земельного кодексу України, а не на власний розсуд.

За таких підстав порушене право Позивача підлягає судовому захисту та може бути поновлено шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,00га, розташованої за межами населеного пункту на території Великонизгірецької (Семенівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області та зобов'язання надати такий дозвіл.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,205,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00га, розташованої за межами населеного пункту на території Великонизгірецької (Семенівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області, викладену в листі №С-16769/0-175/0/22-18 від 22.01.2018року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м.Житомир, вул.Довженко,45 ) надати дозвіл ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00га, розташованої за межами населеного пункту на території Великонизгірецької (Семенівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 04 квітня 2018 року