Справа № 817/272/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року м. РівнеСправа №817/272/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі Сарненське ОУ ПФУ Рівненської області) про визнання відмови протиправною щодо перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 21.06.2017; зобов'язання вчинення дій щодо перерахунку та виплати пенсії з врахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 21.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є особою, постраждалою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має стаж роботи більше 20 років та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказує, що маючи право на перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 75% заробітку, він 30.11.2017 звернувся до відповідача з відповідною заявою. Проте, відповідач листом від 04.12.2017 відмовив у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 Вважає, що така відмова прийнята за відсутності для того правових підстав.

Ухвалою суду від 26.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

Відповідач, Сарненське ОУ ПФУ Рівненської області, позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, який обґрунтований тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст.54 вказаного Закону, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається відповідно до законодавства. Зазначає, що порядок обчислення такої пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Таким чином, стаж роботи для визначення розміру пенсії позивача не враховується при обчисленні розміру пенсійної виплати, оскільки пенсія виплачується у фіксованому розмірі, який встановлюється на законодавчому рівні. Вказує, що відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається особам, віднесеним до категорії 1, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. На виконання цих норм прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої обчислюється загальний розмір пенсії позивача. Таким чином вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії А №429870, виданого 14.04.2003 (а.с.3).

Перебуваючи на обліку у Сарненському ОУ ПФУ Рівненської області, ОСОБА_1 з 15.02.2011 отримує пенсію по інвалідності IІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) (а.с.7).

30.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75%заробітку, починаючи з листопада 2014 року.

Листом Сарненського ОУ ПФУ Рівненської області від 04.12.2017 №2035/04-29 у задоволенні заяви позивача від 30.11.2017 щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ було відмовлено (а.с.17).

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон №796-XII.

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Крім того, як встановлено частиною 2 статті 56 Закону №796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Тобто, частиною 2 статті 56 Закону №796-XII передбачено право громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, на державну пенсію по віку в повному розмірі за умови зниженого стажу роботи.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Таким чином, цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Разом з тим, статтею 54 Закону №796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обрав право обчислення його пенсії по інвалідності, яка пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, тобто в порядку, передбаченому статтею 54 Закону №796-XII, а не відповідно до Закону №1058-IV. Зазначене позивачем не заперечується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 (далі - Постанова №1210) та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пп.2 п.11 Постанови №1210, мінімальний розмір пенсії для інвалідів ІІ групи інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.

Відповідно до пп.1 п.13 Постанови №1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1 для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: особам з інвалідністю IІ групи 227,76 гривні.

Як вбачається з листа Сарненського ОУ ПФУ Рівненської області від 04.12.2017 №2035/04-29, ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності, яка пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи згідно з Законом №796-XII, на момент виникнення спірних правовідносин, обчислена в розмірі 2042,76грн. та складається із 125% прожиткового мінімуму станом на 01.12.2017 1452,00грн. в сумі 1815,00грн. та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в сумі 227,76грн. (а.с.12).

Таким чином, розмір пенсії, передбачений статтею 54 Закону №796-XII, виплачується позивачу у повному розмірі, визначеному відповідно до Постанови №1210.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що проведення перерахунку пенсії із обчисленням її розміру відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII здійснюється з врахуванням стажу роботи пенсіонера, який застосовується при призначенні пенсії за віком, та не враховується при призначенні пенсії по інвалідності. Позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності у фіксованому розмірі, який встановлений Постановою №1210, як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, незалежно від стажу роботи.

Таким чином, відповідачем не порушено законне право чи інтереси ОСОБА_1, оскільки у Сарненського ОУ ПФУ Рівненської області відсутні підстави для застосування пільг, передбачених ч.2 ст.56 Закону №796-XII, при перерахунку пенсії особам, яким пенсія призначена по інвалідності та обчислюється у повному розмірі, передбаченому Постановою №1210.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Проте, саме по собі звернення до адміністративного суду не означає, що суд зобовязаний надати такий захист.

Для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Тобто, право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача, при цьому таке порушення повинно бути зумовлене рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем суб'єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Оскільки, під час судового розгляду, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження, то між позивачем та відповідачем не виникало жодних публічних правовідносин.

Враховуючи те, що передумовою для можливості зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, тобто вчинення таким субєктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні, то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для застосування вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.