Справа № 348/2651/17
Суддя: Флоряк Д. В.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2651/17

02 квітня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Флоряк Д.В.,

секретаря: Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 219273 від 14.12.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.12.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 3 роти УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 219273 від 14.12.2017 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 щодо нього була винесена постанова серії БР № 219273 від 14.12.2017 року про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно висновків інспектора вбачається, що він (позивач), керуючи транспортним засобом 14.12.2017 р. на 86 км. автодороги Київ-Чоп був зупинений працівником поліції з причин технічної несправності автомобіля, а саме не освітлювався номерний знак у темну пору доби, а також не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинення на вимогу працівника поліції. Водночас зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором допущено порушення вимог Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки інспектор не роз"яснив йому права та обов"язки, визначені ст. 63 Конституції України та ст. ст. 268,287-289,307,308 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також не містить опис обставин щодо зупинки, а саме не зазначено, в якому саме забороненому місці було зупинено його автомобіль працівниками поліції, та якими нормами правил дорожнього руху це регламентується. Зазначає, що відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним правил технічного стану транспортного засобу та порушення правил зупинки, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 219273 від 14.12.2017 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні даного позову, а також клопотання про розгляд справи у його відсутності, та надав DVD-R диск відеофіксації з місця адміністративного правопорушення від 14.12.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео-реєстратор.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином рекомендованим листом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №219273 від 14.12.2017 року, на 86 км. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volvo д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений працівником поліції з причин технічної несправності автомобіля, а саме не освітлювався номерний знак у темну пору доби, а також не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинення на вимогу працівника поліції ( а.с. 6).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. ст. 121,122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено судом, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було винесено постанову серії БР №219273 від 14.12.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно п. 30.2 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистим і достатньо освітленими.

Також, п. 9.9 ПДР України передбачає, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ч.2 ст.36 КУпАП вказує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 121,122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Наказу МВС від 07.11.2015 р. № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» - пунктом 4 розділу 1 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Крім того ч.4 ст.258 КУпАП зазначає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.3. Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у частинах першій, другій ст.258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею правопорушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Із зазначеного встановлено, що Конституційним судом визнано, що за певним переліком адміністративних правопорушень, передбачених ст.258 КУпАП України існує скорочене провадження, яке не передбачає складання протоколів, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 219273 від 14.12.2017 р. підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності послужило те, що він був зупинений працівником поліції з причин технічної несправності автомобіля, а саме не освітлювався номерний знак у темну пору доби, а також не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинення на вимогу працівника поліції, і за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не оспорював допущене ним порушення і усунув причину неосвітлення номерних знаків.

Із матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2018 року не вбачається, а позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що під час винесення постанови відповідач не виконав вимоги, передбачені законодавством.

Крім того, з компакт-диску DVD-R відеозапису Бодікамери відповідача встановлено, що при виявленні порушень ПДР ОСОБА_1 відповідач зупинив його транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу водій також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Підійшовши до позивача відповідач представився та повідомив причину зупинки транспортного засобу. Перевіривши відповідні документи, відповідач повідомив про те, що зараз розпочинається розгляд справи за порушення ним ПДР. Роз'яснив позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України. Позивач пояснив, що вказані несправності виникли в дорозі і жодних клопотань не заявляв. Також позивач вказав, що хоче усунути правопорушення на місці, проти чого відповідач не заперечував. Крім того відповідач зазначив, що оскільки він усунув правопорушення, то і притягати до відповідальності його не потрібно. Після винесення постанови відповідач ознайомив позивача з її змістом, а також роз'яснив вимоги ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що згідно п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Крім того в п. 2.3 ПДР визначено обов'язок водія перед виїздом перевірити та забезпечити технічно-справний стан транспортного засобу.

Як вбачається з п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення,тому відповідачем винесено постанову, яка відповідає ст. 258 КУпАП.

Судом встановлено також, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем у вчиненні правопорушення не надано.

При винесені постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності відповідачем було встановлено всі фактичні дані справи, у повному обсязі досліджені обставини справи, з'ясовано, що було вчинено адміністративне правопорушення, при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення та запис бодікамери відповідача дають можливість встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова винесена в присутності ОСОБА_1, дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП в межах санкцій за ці правопорушення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що порушення п.п. 2.9,30.2,9.9 ПДР України та вчинення правопорушень передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 14.12.2017 року мало місце, постанова серії БР № 219273 від 14.12.2017 р. винесена відносно ОСОБА_1 законно, а відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 36,221,222,251,258,263,283 КУпАП, ст.ст. 241-246,250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 3 роти УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 219273 від 14.12.2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Флоряк Д.В.