Справа № 425/2378/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року справа №425/2378/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2017 року у справі № 425/2378/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Гевела Тетяни Сергіївни, третя особа - Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із адміністративний позовом до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Гевела Тетяни Сергіївни з позовом про:

- визнання дій відповідача, які покладаються у винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними;

- скасування винесеної 12 вересня 2017 року відповідачем постанови серії АР № 465453 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн.;

- визнання дій інспектора роти № 3 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП Іванова Р.О., які покладаються у здійсненні стосовно позивача адміністративного затримання згідно з протоколом АА № 203005 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 262 КУпАП від 12 вересня 2017 року протиправними та в цілому адміністративне затримання незаконним.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання дій інспектора роти № 3 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП Іванова Р.О., які покладаються у здійсненні стосовно позивача адміністративного затримання згідно з протоколом АА № 203005 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 262 КУпАП від 12 вересня 2017 року протиправними та в цілому адміністративне затримання незаконним (а.с. 25-27).

Ухвалою суду першої інстанції від 25 вересня 2017 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департамента патрульної поліції Національної поліції України (а.с. 38).

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2017 року відмовлено у задоволені адміністративного позову (а.с.63-70).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2017 року у справі № 425/2378/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції у своєму рішенні зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а саме судом встановлено порушення ним ч. 6 ст. 121 КУпАП, в той час, коли постанова про адміністративне правопорушення виписана за ч. 1 ст. 126 КупАП, при цьому судом не зроблено висновок про порушення позивачем п.п. 2.1 та 2.9 ПДР.

Судом першої інстанції не надано жодної оцінки тому, що інспектором поліції, незважаючи на те, що позивач оспорював адміністративне правопорушення, в порушенням вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, не складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектором поліції при складанні стосовно позивача адміністративних матеріалів порушено його право за захист (в тому числі не роз'яснені його права), при цьому, справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності розглянуто за його відсутності, не враховуючи матеріальний стан позивача.

При цьому, судом першої інстанції порушено норми процесуального права. А саме ст. 163 Кодексу адміністративної судочинства України (а.с. 78-89).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Від апелянта 02 квітня 2018 року надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 12 вересня 2017 року інспектором роти № 3 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Гевела Т.С., яка є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова АР №465453 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі спірної постанови 11 вересня 2017 року в м. Рубіжному, кв. Сонячний, 70 о 22-40 годині позивач, керував транспортним засобом ЗАЗ н.з. ВВ 1028 СК з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, на вимогу поліцейських водій не пред'явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п. 2.1, 2.9 Правил дорожнього руху України.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що постанова про адміністративне правопорушення є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову - інспектор роти № 3 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Гевела Т.С.; дату розгляду справи - 12 вересня 2017 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1, суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, п. 2.1 , 2.9 ПДР; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 126 КУпАП); прийняте по справі рішення - застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 141).

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, оскаржувана постанова складена відповідачем в порушення вимог п. 4 розділу І Інструкції № 1395, оскільки спірна постанова складена 12 вересня 2017 року в м. Рубіжному вул. Студенська, 19, що не є місцем скоєння правопорушення, за порушення правил ПДР, зафіксованих 11 вересня 2017 року, що є неприпустимим з огляду на вищевказані норми права.

При цьому, постанова про адміністративне правопорушення має розбіжності щодо норми права, яка застосована до відповідача, ч. 1 ст. 126 КУпАП чи ч. 6 ст. 121 КУпАП, що є неприйнятним, з огляду на норми складання постанови, при цьому на корінці спірної постанови вказано саме правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доказів повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 12 вересня 2017 року в матеріалах справи не має, що є порушенням положень ст. 268 КУпАП, оскільки під час розгляду справи позивач не був ні сповіщений, ні присутній.

Вивчивши матеріали справи в частині з'ясування наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Кожен водій транспортного засобу повинен мати про собі та, у визначених законодавством випадках, пред'явити чи передати для перевірки посадовим особам наступні документи - посвідчення водія, тощо.

Вимогу пред'явити чи передати для перевірки посвідчення водія посадова особа може зажадати у випадках, передбачених законодавством у особи яка керувала транспортним засобом.

З пояснень позивача в суді апеляційної інстанції, судом встановлено, що позивач 11 вересня 2017 року о 22:40 год. не керував транспортним засобом. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що у позивача були запрошені зазначені документи працівниками поліції.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з відеозапису, який долучив відповідач до матеріалів справи, він не містить самих обставин вказаного правопорушення, при цьому з цього відео неможливо ідентифікувати а ні сам транспортний засіб, а ні його водія.

Крім того, з відеозапису вбачається, що один транспортний засіб припарковано, а інший рухається, пояснення який саме транспортний засіб є водія від відповідача не надходило.

При цьому, судом першої інстанції у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, які дали показання, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автотранспортного засобу ЗАЗ н.з. НОМЕР_1 вересня 2017 року о 22-40 год., що спростовує правомірність прийняття відповідачем спірної постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, Рубіжанським міським судом Луганської області 01 грудня 2017 року розглядалась справа № 425/2492/17 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що позивач (ОСОБА_1.) не перебував за кермом автотранспортного засобу ЗАЗ н.з. НОМЕР_1 вересня 2017 року о 22-40 год., дана постанова набрала законної сили 12 грудня 2017 року, доказів її скасування матеріали справи не містять (а.с. 126-129).

Відтак, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автотранспортного засобу ЗАЗ н.з. НОМЕР_1 вересня 2017 року о 22-40 год., який відповідно до спірної постанови рухався з неосвітленими номерними знаками.

Відтак, зміст спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України за ч.1 ст.126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП базується лише на суб'єктивному погляді відповідача, є суперечливими, а сама постанова складена з порушеннями норм законодавчих актів.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає достатнім способом захисту позивача саме скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в решті позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за потрібне відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково встановив обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача прийнята протиправно, відповідачем не доведено, щ саме позивач здійснював правопорушення, а відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2017 року у справі № 425/2378/17 - задовольнити частково.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 вересня 2017 року у справі № 425/2378/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Гевела Тетяни Сергіївни, третя особа - Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 465453 від 12 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова