Справа № П/811/787/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/787/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, прийняту державним виконавцем Улюшевим Б.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, від 21.02.2018 у виконавчому провадженні №53362778 щодо стягнення виконавчого збору у сумі 14892 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 року замінено позивача Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в провадженні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. знаходився виконавчий лист №404/4016/16-а виданий 07.02.2017 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда про зобов'язання Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 11.05.2016 р. №18-249 вих.-16 про заробіток, для перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми заробітку годувальника за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 02.06.2016 р. Також, позивач вказує, що у зв'язку з набранням чинності постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі №404/4019/16а 17.01.2017 та факту, який підтверджується вхідним штампом управління про те, що останнє про це дізналось 31.01.2017 року. Позивач розпочав виконання рішення суду по справі №404/4019/16-а 03.02.2017 року, що підтверджується розпорядженням №805924 від 03.02.2017 року. Нарахована за рішенням суду сума за період з 02.02.2016 по 28.02.2017 становила 19706,47 грн. Дана сума була включена в відомість на березень 2017 року, так як виплатні документи на березень формуються до 25 лютого. Але у зв'язку із зверненням особи до органів ДВС, управління вчинили всі дії по замовленню додаткових коштів та їх виплаті в лютому 2017 року. Сума нарахована за період з 02.02.2016 по 28.02.2017 та виплачена в лютому 2017 року, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Виплата коштів у сумі 19706,47 підтверджується платіжним дорученням №685 від 15.02.2017 року. Позивач зазначає, що державний виконавець не вчиняв жодних дій по виконанню даного рішення суду, управління рішення виконало добровільно в повному обсязі, але обставини по надходженню коштів не залежать від управління, так як кошти управління отримує від Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області. Також, про фактичне виконання рішення суду позивачем самостійно проінформовано державного виконавця. Однак, відповідач не зважаючи на дані обставини 21.02.2018 року виніс постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно наданого до суду відзиву на позов (а.с.33-35), відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність та обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, оскільки Закон України "Про виконавче провадження" не вимагає застосування державним виконавцем певних заходів примусового виконання рішення для початку примусового виконання. На думку відповідача, пред'явлення виконавчого документа із заявою стягувача, виходячи із змісту ч.1 ст.26 вказаного Закону і є початком примусового виконання рішення та як наслідок зобов'язує до стягнення виконавчого збору.

Представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.126).

Враховуючи викладене, а також з урахуванням приписів ч.ч.5, 9 ст.205 КАС України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, на підставі постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2016р. по справі №404/4019/16-а, Кіровським районним судом м. Кіровограда 07.02.2017 року видано виконавчий лист про зобов'язання Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 (згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру"), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 11.05.2016 р. №18-249 вих.-16 про заробіток, для перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми заробітку годувальника за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 02.06.2016 р. (а.с.41-42).

З матеріалів справи встановлено, що 07.02.2017 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - відділ) надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про примусове виконання рішення суду, а також виконавчий лист №404/4019/16-а (а.с.40)

08.02.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №404/4019/16-а. Одночасно вказаною постановою державним виконавцем прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн. (а.с.44)

Судом встановлено, що 03.02.2017 року позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4, що підтверджується розпорядженням №805294 (а.с.48). Окрім цього, 15.02.2017 року перерахована сума пенсії виплачена ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.50), про що повідомлено державного виконавця листом від 15.02.2017 (а.с.46-47).

Не погодившись з рішенням державного виконавця в частині, що стосується стягнення судового збору, позивач звернувся до суду про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2017 р. ВП №53362778 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн. (а.с.52-57) Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 17.11.2017 у задоволенні позову відмовлено (а.с.88-93).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задоволено, постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2017 року у справі №404/998/17 (2-а/404/243/17) - скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2017 року ВП №53362778 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн. (а.с.110-113)

21.02.2018 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження №53362778 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. (а.с.115-116, 118-119).

Предметом оскарження є рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийняте 21.02.2018 року, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №1404-VІІІ за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно ч.9 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, приписами Закону №1404-VІІІ (статті 40, 42 Закону) передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема ч.3 ст.40 Закону унормовано, що у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.4 ст.42 Закону №1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку припинення виконавчого провадження чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Аналіз наведених норм Закону №1404-VІІІ дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про закінчення виконавчого, виконавець вказує результати виконання, а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору.

Проте, як встановлено судом з матеріалів виконавчого провадження №53362778, державним виконавцем не було вчинено будь-яких дій щодо примусового виконання рішення суду, крім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

До того ж, суд враховує, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2017, державним виконавцем вказано позивачу про необхідність виконати рішення та надіслати докази його виконання не пізніше десятого робочого дня з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.44).

Так, позивачем у добровільному порядку здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 ще 03.02.2017 - до відкриття виконавчого провадження, а кошти виплачено 15.02.2017 - до закінчення строку на добровільне виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 2а-2171/11/1370, виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Таким чином, доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом органами державної виконавчої служби, суд визнає помилковими.

Відтак, станом на 21.02.2018 р. у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови від 21.02.2018 ВП №53362778 про стягнення з Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області виконавчого збору.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору не враховано наявність постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 25.01.2018 року, якою визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2017 року ВП№53362778 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, від 21.02.2018 року у виконавчому провадженні №53362778 щодо стягнення виконавчого збору у сумі 14892 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина