Справа № 127/241/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/241/18

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

04 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Никонюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №1131 від 27.10.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти рішення, яким відмовити в задоволеннні позову.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційну скарги.

Представник відповілача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 27.10.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1131 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. за те, що, усвідомлюючи свої протиправні дії, станом на 17.10.2017 року умисно не вжила заходів по укладенню з Вінницькою міською радою договору земельного сервітуту на частину земельної ділянки прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, де розміщено нежитлове приміщення для комерційного використання офісу «Ексклюзив дизайн», яке на праві власності належить ОСОБА_4, якою використовується зазначена частка земельної ділянки без відповідних документів, що засвідчує право на її використання та володіння, чим порушила п.п. 6.13.1 (22), 8.6.4 Правил благоустрою території м. Вінниці і посягнула на встановлений громадський порядок.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 152 КУпАП визначено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року затверджені Правила благоустрою території міста Вінниці (надалі Правила) нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою населеного пункту.

Згідно п.п.6.13.1.(22) Правил на об`єктах благоустрою забороняється встановлювати самовільно об'єкти (будь-які конструкції) зовнішньої реклами та торгівлі тощо; займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею.

При цьому, самовільне зайняття земельної ділянки є окремими та самостійним адміністративним правопорушенням, яке передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, за яке передбачено більш м`яке покарання, ніж за порушення ст.152 КУпАП, а саме накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двадцяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, п.22 п.6.13.1 рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року №104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» також забороняє займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею.

Однак, рішення міської ради є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон.

У відповдності до ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено вичерпний перелік обмежень при використанні об`єктів благоустрою, серед яких відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки.

Тобто, пп. 22 п. 6.13.1 рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року №104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено перелік встановлених законом обмежень при використанні обєктів благоустрою.

В силу ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

А отже, самовільне зайняття земельної ділянки, яке полягає у її використанні при відсутності документа, що посвідчує право на використання та володіння землею, не відноситься до порушення правил благоустрою, оскільки є окремим складом іншого адміністративного правопорушення. Крім того, підпунктом 22 пункту 6.13.1 рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року №104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено, порівняно із законом, перелік встановлених законом обмежень при використанні обєктів благоустрою шляхом віднесення до таких обмежень самовільного зайняття земельної ділянки, а тому вказаний пункт рішення ради не підлягає застосовуванню у спірних правовідносинах.

Відтак, висновок відповідача про порушення позивачем ст.152 КУпАП порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає в порушенні вимог п.п.22 п.6.13.1 рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року №104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці», є неправомірним.

Разом з тим, слід звернути увагу на невідповідність відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: оскарженою постановою вирішено притягнути до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_4, хоча протокол про адміністративне правопорушення складений на гр. ОСОБА_4, а в протоколі №1131 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 27.10.2017 року зазначено, що за порушення вимог ст.152 КУпАП слід притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1700 грн., що прямо суперечить Закону, який передбачає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складається щодо особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також, при винесенні оскарженої постанови відповідачем було грубо порушено права позивача, зокрема, всупереч вимогам ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови не надіслана позивачу, а при її прийнятті не застосовано положення ст.ст.38, 284 КУпАП щодо застосування строків накладення адміністративного стягнення.

Так, якщо відповідач визначив як передбачене ст.152 КУпАП адміністративне правопорушення відсутність укладення позивачем договору сервітуту, то про цей факт йому було відомо ще зі складання 18.07.2012 року акту №226/9-04-11 перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці, який міститься в матеріалах перевірки. Виходячи з того, що за ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місці з дня виявлення триваючого правопорушення, тому у відповідача не було законних підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 квітня 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.