Справа № 820/5980/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 р. Справа № 820/5980/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 (суддя Мар'єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 31.01.18) по справі № 820/5980/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" (далі по тексту - ТОВ "Трубремонт") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.09.2017 № .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Трубремонт" відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача Добреля В.Ю. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача Фіщук О.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в задоволенні скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Трубремонт" зареєстроване у встановленому законом порядку, як юридична особа, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за червень 2017 року ТОВ "Трубремонт".

За результатами камеральної перевірки складено акт від 19.08.2017 №10368/520-40-12-13-19/35191596 (а.с.7-11), у висновках якого встановлено податковим органом завищення суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у розмірі 43749 грн.

На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки ГУ ДФС у Харківській області, прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 08.09.2017 №, яким зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 43749 грн. (а.с.12-13).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Спірним у вказаній справі є правомірність дій позивача щодо не відображення в повному обсязі у податкові декларації за червень 2017 року податкового зобов'язання з ПДВ, визначеного на підставі податкової накладної, яка була подана помилково, але реєстрація якої була зупинена.

Так, позивач зазначає в позовній заяві та в апеляційній скарзі, що податкова накладна від 30.06.2017 № 29 фактично не була зареєстрована в ЄДРПН за червень 2017 року, оскільки була помилково направлена, а тому останнім не вчинялося жодних дій для її розблокування та включення до додатку 5 за відповідний звітний період.

Відповідач стверджує, що позивач, отримавши квитанцію про зупинення реєстрації спірної податкової накладної за червень 2017 рік на суму ПДВ в розмірі 43749,20 грн., повинен був завершити реєстрацію такої податкової накладної, що в свою чергу, надало б можливість підприємству сформувати та надати до контролюючого органу розрахунок коригування вказаної податкової накладної, якщо остання була складена помилково.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підтримав доводи податкового органу та дійшов висновку, що у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, платник податків повинен завершити процедуру реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також в подальшому, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (далі - ПК України) скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу ПАТ "УКРГАЗБУД" виписано податкову накладну від 30.06.2017 № 29 на суму 43749,20 грн. Зазначена накладна 10.07.2017 була направлена для реєстрації до ЄДРПН.

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної ЄДПН (а.с.24) вбачається, що документ прийнято, проте, реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДНП, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567.

За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7305. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДПН відповідно до п. "в" п.п.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/ або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу. Реєстрація вказаної податкової накладної залишилася зупиненою.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Колегія суддів зазначає, що у разі коли платником податку після реєстрації податкової накладної виявлено помилковість виписки такої накладної або інші недоліки законодавцем передбачено певний алгоритм дій для платників податків, направлених на усунення розбіжностей в податковому обліку платника у такому випадку.

Згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Підпунктом 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України передбачено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Таким чином, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, виявленого після завершення процедури реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, та з метою виправлення допущеної помилки платник податків має право згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.

Разом із тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що приписи вказаних вище норм права поширюються на правовідносини, що виникли під час зупинення реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, (п.п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3 п.201.16 ст. 201 ПК України).

З системного аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.

В свою чергу, виходячи з логічного тлумачення вказаних вище норм права слідує, що випадку якщо податкова накладна виписана помилково та фактично господарська операція не відбулася, у випадку зупинення реєстрації накладної для відновлення реєстрації платник податків не має можливості надати будь-які додаткові документи чи пояснення на підтвердження правомірності формування такої податкової накладної, тому відповідно не може і не зобов'язаний вчиняти дії для її розблокування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567, встановлено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

З аналізу даних норм права вбачається, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у випадку зупинення у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, визначених Наказом № 567, законодавцем визначено вичерпний перелік первинних бухгалтерських документів та/або пояснень на підтвердження реальності господарських операцій, які можуть бути подані платником податків, тому висновок суду про необхідність надання письмових пояснень на підтвердження помилкової реєстрації податкової накладної не узгоджується з нормами ПК України та Наказу № 567

Отже, позивачем правомірно не завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 43749 грн., та правильно не відображено у податковій декларації за червень 2017 року податкове зобов'язання з ПДВ, визначеного на підставі податкової накладної, яка була подана помилково та реєстрація якої фактично не була завершена.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що контролюючим органом було безпідставно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення та перевищено повноваження з адміністрування податку.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо порушення платником податку п. 187.1 ст. 187 ПК України та вбачає підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Трубремонт" і скасування спірного рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 по справі № 820/5980/17 скасувати.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.09.2017 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" (61040, м. Харків, вул. Котлова, буд. 236, ) судові витрати в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 02.04.18.