Справа № 804/8773/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 804/8773/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року (головуючий суддя Гончарова І.А.)

у справі № 804/8773/16

за позовом ОСОБА_1

до Міністра соціальної політики України Реви А.О., В.о. Міністра охорони здоров'я України Супрун У.Н.,

про зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра соціальної політики України Реви А.О., В.о. Міністра охорони здоров'я України Супрун У.Н., в якому просив надати доручення посадовим особам Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України розглянути на засіданні Науково-Технічної Ради цих міністерств, за участю громадськості і авторів технології, питання щодо запровадження у виробництво технології ОСОБА_1 «Екотерм» шляхом розробки, затвердження та фінансування державної цільової екологічної ресурсозберігаючої та енергозберігаючої програми "Раціональне природокористування та захист довкілля - виробництво енергії енергетичними агрегатами ОСОБА_1 з замкненим циклом роботи" для запобігання забруднення атмосферного повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, забезпечення енергетичної незалежності України, необхідності зниження тарифів для населення та витрат бюджетних коштів на утримання бюджетної сфери та на субсидії населенню за рахунок застосування для виробництва енергії інтелектуального продукту «Теплоагенти ОСОБА_1» та за результатами розгляду питання внести пропозиції на розгляд Кабінету Міністрів України щодо забезпечення здоров'я та добробуту громадян за рахунок запровадження у виробництво технології ОСОБА_1 «Екотерм».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року позовну заяву повернуто на підставі п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній до 15.12.2017, з тих підстав, що у наданий судом ухвалою від 08.12.2016 строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, а саме: не надав документ, що підтверджує факт сплати судового збору в розмірі, визначеному законодавством, та не надав докази на підтвердження позовних вимог. Подані позивачем документи не свідчать про неможливість сплати позивачем судового збору на дату подання позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 20.01.2017, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на важливість справи з огляду на порушення права винахідників технології ОСОБА_1 «Екотерм» брати участь в управлінні державними справами, а також права на підприємницьку діяльність, отримання відповіді та вчинення дій по суті звернень в установлений законом строк й інші протиправні дії відповідачів.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні 27.03.2018.

Повноважні представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205, п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 106 КАС України (в редакції, діючій на момент звернення позивача до адміністративного суду) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

У відповідності до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк достатній для усунення недоліків.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху ухвалою суду від 08.12.2016, суд першої інстанції виходив недотримання заявником вимог ст. 106 КАС України (в редакції, діючій на момент звернення позивача до адміністративного суду), а саме: несплати судового збору за умови відсутності підстав звільнення від такої сплати, а також невідповідності позовної заяви ст. 105 КАС України - направлення позовної заяви засобами телекомунікаційного звязку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, в обґрунтування чого надано:

лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14 червня 2016 року за вих. №Б-761-16 про розмір пенсії позивача станом на 1 червня 2016 року 1313,78 грн.;

лист Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 2 серпня 2016 року за вих. №11946/10/04-17-08-23, яким повідомлено, що за період з 1 січня 2015 року по 31 березня 2016 року інформації про доходи фізичної особи ОСОБА_1 в ЦБД ДРФО немає;

відповідь Міністерства соціальної політики України від 09.11.2016 року №4175/0/5/16-зв на звернення ОСОБА_1

Суд першої інстанції в ухвалі про залишення адміністративного позову без руху від 08.12.2016 зазначивши, що вказані документи не свідчать про неможливість сплати судового збору на дату подання позову, не знайшов підстав для задоволення означеного клопотання позивача, оскільки суду не надано документу, який визначає рівень статків позивача.

Копія ухвали від 08.12.2016 отримана позивачем 05.01.2017, однак у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, на вимогу суду не надав документ пр. сплату судового збору у відповідному розмірі або відповідного клопотання про звільнення/відстрочення сплати судового збору із наданням документів на підтвердження рівня статків позивача.

Виходячи з встановлених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання щодо справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до адміністративного суду) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Застосування вказаних положень Закону підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Аналіз наведених норм права свідчить, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, такі обставини є підставою, зокрема, для звільнення від сплати судового збору.

У даному випадку позивач, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, посилається на скрутне матеріальне становище, надаючи довідку пенсійного органу про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії та вказані вище листи.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України (в редакції до 15.12.2017), ч.1 ст.90 КАС України (в редакції з 15.12.2017) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що подані позивачем документи не свідчать про неможливість сплати позивачем судового збору станом на час звернення з позовом. Загальний дохід фізичної особи може складатися, крім пенсійного забезпечення, з інших доходів, облік яких не здійснюється органами Пенсійного фонду України. Крім того, поданий до суду першої інстанції лист Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 2 серпня 2016 року за №11946/10/04-17-08-23, яким повідомлено, що за період з 1 січня 2015 року по 31 березня 2016 року інформація про доходи позивача відсутня, не може бути повним відображенням його доходів, оскільки адміністративний позов подано 07.12.2016.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що надання інформації стосовно матеріального становища особи у такому вигляді та обсязі не дає можливості у повній мірі оцінити майновий стан заявника та зробити висновок про наявність підстав звільнення від сплати судового збору.

Зважаючи на встановлені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно застосовано норми чинного матеріального та процесуального права, передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року у справі № 804/8773/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко