Справа № 815/1060/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1060/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

позивач - Попова М.О. (за ордером),

представник відповідача - не з'явився,

представник третьої особи - Бабенко Н.С. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання протиправними та скасування постанови від 25.01.2018 року про відкриття ВП № 55644595 та постанови від 25.01.2018 року про арешт майна боржника у ВП № 55644595,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням адміністративного позову, просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича від 25.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55644595.

- Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича від 25.01.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №55644595.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В обґрунтування адміністративного позовузазначено, що виконавче провадження №55644595 відкрито головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з порушення встановлених Законом України «Про виконавче провадження» вимог щодо місця виконання рішення, а також зазначення державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження №55644595 від 25.01.2018 року філії банку в якості стягувача, суперечить вимогам законодавства України та виконавчому документу. Відкриваючи виконавче провадження №55644595, Відповідач неправомірно стягнув з TOB «УКРКАВА» виконавчий збір у розмірі 4 004 500,00 грн. та 299 938,54 дол. США.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив (а.с. 4-11, 98-100)

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 93). В матеріалах справи міститься відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову та вважає, що головним державним виконавцем Відділу законно винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2018 та про арешт майна боржника (а.с. 68-70).

Судом залучено до участі у справі 3-ї особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Представник 3-ї особи, в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та з цього приводу надані письмові пояснення (а.с. 101-103).

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за відсутності представника відповідача, який є суб'єктом владних повноважень та належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

25.01.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. відкрито виконавче провадження №55644595 з виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. (а.с. 41-42)

Також, пунктом 3 резолютивної частини вказаної постанови, державним виконавцем стягнуто з TOB «УКРКАВА» виконавчий збір у розмірі 4004500,00 грн. та 299938,54 дол. США.

Того ж дня, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні №55644595.

Не погодившись з постановами Відповідача, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Оцінюючи оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою від 25.01.2018 року, державний виконавець відкрив виконавче провадження №55644595 з виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С., яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності TOB «УКРКАВА» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А) - «Боржник», та переданий TOB «УКРКАВА» в іпотеку Стягувачу за іпотечним договором, посвідченим 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллчівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за №7545, зі змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін №1 від 10.12.2012 року, зареєстрованим за №5513, Договором про внесення змін №2 від 04.03.2014 року, зареєстрованим за №694, Договором про внесення змін №3 від 28.08.2014 року, зареєстрованим за №2895, а саме:

- будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. «Б» з навісами літ. «б», « 61» загальною площею 7 665,5 кв. м., будівель насосної літ. «В» з підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв. м., споруд: №1,8 - огорожі, №2,3,9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14А.

Зазначене майно передано Боржником в іпотеку як забезпечення виконання власних зобов'язань за Договором кредитної лінії №86 від 28.12.2011 року, що діє зі змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором №1 від 19.01.2012 року, Додатковим договором №2 від 10.10.2012 року, Додатковим договором №3 від 07.12.2012 року, Додатковим договором №4 від 28.02.2014 року, Додатковим договором №5 від 28.08.2014 року, Додатковим договором №6 від 19.03.2015 року, Додатковим договором №7 від 24.04.2015 року, Додатковим договором №8 від 25.06.2015 року, укладеними між Стягувачем та TOB «УКРКАВА».

Згідно з умовами Договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011 року, Стягувач надав TOB «УКРКАВА» на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 39 965 000 грн. та 3 000 000 дол. США з остаточним терміном повернення кредитних коштів до 29.12.2016 року.

Згідно з п. 5.3.2 Договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011 року, TOB «УКРКАВА» зобов'язано в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно у визначені кредитним договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом.

У зв'язку з тим, що Боржник з 30.12.2016 року по 08.11.2017 року, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку предмета стягнення, виконавчим написом від 09.11.2017 року запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити наступні вимоги Стягувача:

- 2 999 385,40 дол. США (два мільйони дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч триста вісімдесят п'ять) доларів США 40 центів - заборгованість за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими в іноземній валюті;

- 39 965 000,00 грн. (тридцять дев'ять мільйонів дев'ятсот шістдесят п'ять тисяч) гривень - заборгованість за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими у націольнальній валюті.

Рахунок Стягувача для зарахування коштів: р/р 0001, відкритий в філії - Одеському обласному управління AT «Ощадбанк», код банку 328845.

З метою відшкодування Стягувачу внесеної за вчинення виконавчого напису плати запропоновано стягнути з TOB «УКРКАВА» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А), 80000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Боржник - TOB «УКРКАВА» (, адреса: 68000, м. Чорноморськ (Іллічівськ) вул. Промислова, 14А.

Стягувач - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» (, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17).

Також, постановою від 25.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55644595 державний виконавець стягнув з TOB «УКРКАВА» виконавчий збір у розмірі 4 004 500,00 грн. та 299 938,54 дол. США.

Суд вважає доводи позивача, які викладені у позові необґрунтованими з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у самостійному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі- Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Постановою головного державного виконавця Відділу від 25.01.2018 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 про стягнення 43969500,00 гривень та 3299323,94 доларів США (з урахуванням виконавчого збору відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Документ видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Так, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

ТОВ «УКРКАВА» зазначає про те, що державним виконавцем під час винесення постанови від 25.01.2018 про відкриття виконавчого провадження начебто порушені вимоги статтей Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку та місця відкриття виконавчого провадження, окільки майно, на яке запропоновано звернути стягнення знаходиться за адресою: вул. Промислова 14А м. Чорноморськ, Одеська область. 68000, тому виконавче провадження повинно бути відкрито за місцем розташування боржника та його майна.

Крім того, позивач зазначає про те, що виконавчий документ не містить суми, яка підлягає стягненню, що унеможливлює визначення підвідомчості виконавчого провадження за цим критерієм.

Суд зазначає, що виконавчим документом є виконавчий напис нотаріуса.

Вимоги до виконавчого напису нотаріуса встановлюються ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

У виконавчому написі повинні зазначатися:

- дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана;

- найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення;

- суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

- розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем. або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

- номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

- дата набрання юридичної сили;

- строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Отже законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо визначення вартості майна, на яке нотаріусом пропонується звернути стягнення. Натомість даний виконавчий документ має містити суми, що підлягають стягненню за цим документом.

Судом встановлено, що суми, які підлягають стягненню за виконавчим написом № 2727 від 09.11.2017 складають: 2 999 385,40 доларів США та 39 965 000,00 гривень.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802. органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

П. 4 Розділу І Інструкції передбачено, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, суд вважає, що визначення AT «Ощадбанк» органу державної виконавчої служби та відповідно винесення Відділом постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2018 є законним та обгрунтованим.

Також Позивач зазначає, що в постанові державного виконавця від

25.01.2018 у якості стягувача вказано Філію - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк», що є

неправомірним, так як Філія не є юридичною особою, а тому відповідно не може бути

стягувачем за законом.

Суд не погоджується із такою думкою Позивача, адже стягувачем за виконавчим документом є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Госпітальна, 12-Г) в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (, вул.. Базарна. 17, м. Одеса. 65014).

Згідно вимог ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до вимог ст. 95 ЦК України Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 5.1.3 Положення про Філію, що міститься в матеріалах справи, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (, місцезнаходження: 01001. м. Київ. вул. Госпітальна. 12-Г) наділило філію - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» правами сторони в судовому процесі, виконавчому провадженні.

Також, в позовній заяві Позивач зазначає про те, що державний виконавець під

час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від

25.01.2018 при примусовому виконанні виконавчого напису № 2727 від 09.11.2018 року

неправомірно стягнув з Боржника виконавчий збір у розмірі 4 004 500,00 гривень та

299 938,54 доларів США.

Так, 25.01.2018 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. під час відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2731 від 09.11.2017, яким запропоновано звернути стягнення на обладнання, як предмет застави, що належить TOB «УКРКАВА» в рахунок погашення заборгованості перед AT «Ощадбанк» також незаконно та безпідставно стягнуто з Позивача аналогічний виконавчий збір, тим самим стягнувши двічі одну й ту ж саму суму виконавчого збору.

Суд вважає, що такі доводи Позивача необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору є обов'язком державного виконавця відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює примусове виконання виконавчих документів.

Згідно з вимогами ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Отже, доводи Позивача в позовній заяві про те, що державним виконавцем за умови не реалізації нерухомого майна Боржника на прилюдних торгах та не отримання коштів від цієї реалізації, вже стягнуто виконавчий збір, суд вважає необгрунтованими, оскільки жодного подвійного стягнення виконавчого збору не може відбуватись відповідно до вимог законодавства, адже фактичне стягнення виконавчого збору відбувається лише за рахунок фактично стягнутих сум за кожним виконавчим документом окремо.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

На підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», постановою головного державного виконавця від 25.01.2018 накладено арешт на майно, що належить боржнику в межах суми стягнення за виконавчим написом з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Отже рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом «Про виконавче провадження», тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 25.01.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №55644595 відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Публічне акціонерне товариство «Державинй ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.03.2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.