Справа № П/811/1718/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 рокусправа № П/811/1718/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року

у адміністративній справі № П/811/1718/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпродекспорт» до Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Кіровоградпродекспорт», визнано протиправним та скасовано в частині визначення Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області податковим повідомленням-рішенням № від 07 жовтня 2016 року про нарахування штрафу в сумі 20 500,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпродекспорт» - штрафу у розмірі 21 157,58 грн. В задоволенні інших позовних вимог позивачу судом відмовлено,, та присуджено позивачу, правонаступником якого є ТОВ «Продекспорт-К» судовий збір у розмірі 1 335,14 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем по справі з підстав не врахування фактичних обставин, на які вказував відповідач, та які свідчать про порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме, порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована не відповідністю нормам матеріального права висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення у зв'язку з тим, що помилково складена позивачем податкова накладна без фактичного здійснення господарської операції, не породжує у позивача, як платника податків, обов'язку реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і видачі її покупцю.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши відповідність висновків суду першої інстанції нормам матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття у цій справі іншого рішення про відмову у задоволені вимог позивача по справі в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення рішення № від 07.10.2016 р. про нарахування штрафу у розмірі 21157,58 грн. (а.с.7), було винесено Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області за результатами проведеної камеральної перевірки з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Кіровоградпродекспорт», про що складено акт перевірки від 27.09.2016 року № 201/11-23-12-02/39600339 (а.с.9-11), та в якому зафіксовано факт несвоєчасної реєстрації ТОВ «Кіровоградпродекспорт» податкових накладних на загальну суму ПДВ - 208 287,92 грн., а саме: податкову накладну № 29 від 29.01.2016 року на суму ПДВ - 95 000,00 грн. що зареєстрована 15.02.2016 року, тобто, з затримкою на - 2 дні; податкову накладну № 30 від 29.01.2016 року на суму ПДВ - 50 000,00 грн. що зареєстрована 15.02.2016 року, тобто, з затримкою на - 2 дні; податкову накладну № 31 від 29.01.2016 року на суму 60 000,00 грн., що зареєстрована 15.02.2016 року, з затримкою на 2 дні, та податкову накладну № 12 від 01.03.2016 року ТОВ на суму ПДВ - 3 287,92 грн. що зареєстрована 05.04.2016 року, з затримкою - 20 днів.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні №29 від 29.01.2016 р., №30 від 29.01.2016 р №31 від 29.01.2016 р., були складені ТОВ «Кіровоградпродекспорт» помилково, без наявності законодавчо визначених підстав, тобто не внаслідок фактичного здійснення господарських операцій з постачання товарів/послуг, і як наслідок, у ТОВ «Кіровоградпродекспорт» не виникло податкових зобов'язань за такими податковими накладними внаслідок їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних - 15.02.2016 р., тим більш, що того ж дня ТОВ «Кіровоградпродекспорт» в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано розрахунок №5 від 31.01.2016 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №31 від 29.01.2016 р. (а.с.22), а 16.02.2016 р. позивачем було в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано розрахунок №2 від 31.01.2016 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №29 від 29.01.2016 р. та розрахунок №3 від 31.01.2016 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №30 від 29.01.2016 р. (а.с.24, 26).

За наведених вище обставин, і спираючись на положення п.44.1 ст.44, п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач взагалі не повинен був здійснювати реєстрацію помилково виписаних накладних в Єдиному реєстрі накладних, і відповідно, до позивача не можуть бути застосовані штрафні санкції за порушення терміну реєстрації помилково виписаних податкових накладних.

Судова колегія вважає висновки суду першої інстанції помилковими та такими, що суперечать загально визначеним податковим законодавством вимогам, які стосуються: граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН (п.201.10 ПКУ) та обов'язковості реєстрації в ЄРПН податкових накладних і розрахунки коригування до податкових накладних (ст.192, ст.198, ст.201 ПКУ), а також відсутності права платника податків (за положеннями чинного податкового законодавства) скасовувати помилково виписану податкову накладну, або реєстрації в Єдиному реєстрі накладних помилково виписаної накладної після складання та реєстрації розрахунку коригування до раніше помилково виписаних податкових накладних.

Суд першої інстанції беззаперечно встановивши факт реєстрації позивачем 15.02.2016 р. в ЄРПН складених ним податкових накладних №29 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 95 000,00 грн.), №30 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 50 000,00 грн.), №31 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 60 000,00 грн.), та розрахунку №5 від 31.01.2016 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №31 від 29.01.2016 р., а також реєстрації 16.2.2016 р. в ЄРПН розрахунку №2 від 31.01.2016 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №29 від 29.01.2016 р. і розрахунку №3 від 31.01.2016 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №30 від 29.01.2016 р., разом з тим визнав безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації вищезазначених податкових накладних лише з тих підстав, що ці накладні взагалі не підлягали складанню і реєстрації в ЄРПН у строк до 17.01.2017 р., оскільки по цим накладних не відбулося фактичного здійснення господарських операцій і відповідно, не виникло податкових зобов'язань

Судова колегія підтверджує, що для складання податкової накладної головною умовою є здійснення господарської операції, яка підтверджує факт постачання товарів (послуг) або отримання попередньої оплати, і саме на першу з цих дат постачальник складає податкову накладну, яку реєструє в ЄРПН, а за відсутності факту здійснення операції з постачання або оплати податкова накладна вважається безпідставною, а не помилковою.

Проте, в даному спірному випадку позивач не вказує на безпідставність складення ним податкових накладних №29 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 95 000,00 грн.), №30 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 50 000,00 грн.), №31 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 60 000,00 грн.), а наполегливо стверджує (при зверненні до суду та під час судового вирішення спору) про реєстрацію в ЄРПН - саме про помилкове складення зазначених податкових накладних (з урахуванням яких формувалася податкова звітність), що в свою чергу слугувало підставою для реєстрації ним в ЄРПН розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до цих податкових накладних.

Оскільки безпідставне складення податкової накладної (тобто, при відсутності факту здійснення операції з поставки товарів чи послуг та/або оплати) не тягне за собою складення та реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до такої податкової, а безпідставне складення та реєстрація податкових накладних в ЄРПН не породжує обов'язку у платника податків виправляти помилки, в тому числі і шляхом коригування кількісних та вартісних показників, судова колегія дійшла до переконання, що позивач з метою уникнути відповідальності за порушення терміну реєстрації ним податкових накладних в ЄРПН, у даному випадку навмисно акцентує увагу лише на тому, що по податковим накладним №29, №30, №31 не відбулося постачання товарів (послуг) чи отримання попередньої оплати. Але при цьому, позивач «замовчує» про причини, за яких не відбулося здійснення операції з постачання та отримання попередньої оплати по вже виписаним податковим накладним №29 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 95 000,00 грн.), №30 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 50 000,00 грн.), №31 від 29.01.2016 р. (ПДВ - 60 000,00 грн.), хоча вказана обставина має суттєве значення для вирішення спору у цій справі.

Суд першої інстанції помилково поклав в основу свого рішення твердження головного бухгалтера ТОВ «Кіровоградпродекспорт» ОСОБА_1 про те, що господарські операції по виписаним податковим накладним №29, №30, №31 не відбулися, а такі накладні помилково не були видалені з програми і в подальшому зареєстровані в ЄРПН, з наступним коригуванням кількісних та вартісних показників, оскільки нормами податкового законодавства чітко врегульовано лише «виправлення помилок у податкових накладних шляхом складання розрахунків коригування», та взагалі не передбачено скасування чи виключення із ЄРПН безпідставно виписаних податкових накладних, або внесення до таких накладних будь-яких виправлень, в тому числі і шляхом складання коригування.

Проте, згідно з пунктом 44.1 ПК платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами. Податкова накладна має складатися за фактом здійснення операції з постачання або отримання попередньої оплати. Отже, оскільки податкова накладна має складатися після або одночасно з первинним документами, які підтверджують факт здійснення господарської операції: накладною на відпуск товарів, актом виконаних робіт (наданих послуг), платіжним дорученням, тощо, - позиція у цій справі позивача та допитаного в судовому засіданні свідка - головного бухгалтера про «завчасно підготовленні шаблони податкових накладних» (які є предметом спору у цій справі) суперечить вимогам податкового законодавства, оскільки свідчить про складання податкових накладних не на підставі первинних документів.

За наведених вище обставин та виходячи з того, що в податкових накладних може бути відображена лише інформація на підставі первинних документів, судова колегія визнає безпідставними прийняті судом першої інстанції до уваги твердження позивача по те, що реєстрація ним податкових накладних №29 від 29.01.2016 р., №30 від 29.01.2016 р., №31 від 29.01.2016 р. була здійснена з метою виправлення раніше допущеної помилки, а тому за несвоєчасність реєстрації вказаних податкових накладних до позивача не можуть застосовуватися передбачені п.120-1.2 ст.120-1 ПКУ штрафні санкції.

На думку судової колегії, у випадку безпідставного складання податкових накладних (№29, №30, №31), позивачу задля уникнення викривлення податкової інформації достатньо було б не відображати в податковій декларації з ПДВ дані безпідставно виписаних податкових накладних, та не реєструвати їх в ЄРПН, і тим більш не проводити розрахунок їх коригування, адже безпідставно складена податкова накладна не спричиняє зменшення (збільшення) податкових зобов'язань з ПДВ. І відповідно, про відсутність підстав для застосування до позивача положень ст.120-1 ПКУ за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН - могла б йти мова лише у разі не проведення позивачем в подальшому розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податковим накладним №29, №30, №31, а лише направлення контролюючому органу (за власною ініціативою, або на запит контролюючого органу) письмового повідомлення (пояснення) щодо розходжень між даними декларації з ПДВ та ЄРПН, що мало б стати лише підставою для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене та наголошуючи на тому, що розрахунок коригування до безпідставно виписаної податкової накладної - не складається взагалі і не реєструється в ЄРПН, оскільки безпідставно виписана податкова накладна залишаючись зареєстрованою в ЄРПН не породжує податкових зобов'язання у продавця і податкового кредиту у покупця, судова колегія визнає, що позивач зареєструвавши до ЄРПН розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних №29 від 29.01.2016 р., №30 від 29.01.2016 р., №31 від 29.01.2016 р., тим самим підтвердив факт здійснення ним коригування сум податкових зобов`язань та виправлення помилок, допущених при складанні податкових вказаних накладних №29, №30, і №31, а тому за порушення терміну реєстрації в ЄРПН зазначених податкових накладних до позивача обґрунтовано застосовано штрафні санкції, і відповідно, у адміністративного суду відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного у цій справі позивачем податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на невірну юридичну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин по справі і помилкове застосування до спірних правовідносин норм податкового законодавства, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям іншої постанови у цій справі про відмову у задоволені вимог позивача.

Керуючись п.3 ч. 1 ст.198, ст.202, ст.205, 207 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який є правонаступником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року - скасувати, та прийняти постанову про відмову у задоволені адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені ст.212 КАС України

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов