Справа № 492/31/18
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 492/31/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП ВОД ГР УП 2 ГУНП в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову серії БР № 579579 від 20.12.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача визнано винним в тому, що 20.12.2017р. він керував транспортним засобом марки «Mersedes Bens» державний реєстраційний номер RP58046 не маючи при собі посвідчення водія та без реєстраційних документів на транспортний засіб та застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 510,00 грн. та 425,00 грн.Позивач з постановою не згодний та вважає, що вона є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням чинного законодавства, оскільки на вимогу поліцейського предявити посвідчення водія, він його предявив, однак не передав його в руки поліцейського у звязку з чим звернувся до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, але представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 579579 від 20 грудня 2017 року, вбачається, що поліцейським ГРПП ВОД ГР УП 2 ГУНП в Одеській області сержантом поліції ОСОБА_2, відповідачем по справі, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно якої 20 грудня 2017 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1, позивач по справі, керував транспортним засобом марки «Mersedes Bens» державний реєстраційний номер RP58046,на перехресті вулиць Леніна та 40 років Жовтня м.Арциз Одеської області, не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 (2) ст. 126 КУпАП та на позивача накладене адміністративне стягнення за ч. 1 (2) ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 425,00 грн. (510,00 грн.)(а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі і про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В свою чергу, відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Судом встановлено, що при винесенні зазначеної постанови відповідачем не виконані вимоги ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відсутні фактичні данні, якіб підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, предбаченого ч. 1 (2) ст. 126 КУпАП, оскільки в чинному КУпАП відсутня частина 1 (2) ст. 126 КУпАП. Крім того, судом встановлено, що відповідач в оскаржуваній постанові не зазначив з яких міркувань він виходив, накладаючи адміністративне стягнення, не навів доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, предбаченого ч. 1 (2) ст. 126 КУпАП.

Статтею 62 Основного Закону встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення. Відповідачем не надано жодного доказу про вчинення позивачем зазначеного у постанові правопорушення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд прийшов до висновку, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі відносно нього, то зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 245 КАС України, закриття провадження у справі не належить до компетенції адміністративного суду у звязку з чим відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в частині закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 20, 72-79, 94, 192-194, 205, 211, 229, 241-243 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 579579 від 20 грудня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 (2) ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні вимог щодо закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_3