Справа № 266/654/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року справа №266/654/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

за участю секретаря судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Кліндухов Р.Л. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області (суддя - Шишилін О.Г.) від 21 лютого 2018 року (повний текст складено 21 лютого 2018 року у м.Маріуполь) у справі №266/654/18 за позовом ОСОБА_3 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0181/70000/17 від 17.01.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0181/70000/17 від 17.01.2018 року, якою визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 645098,18 грн.

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0181/70000/17 від 17.01.2018 року про визнання винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 645098,18 грн., справу про порушення митних правил закрито.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, оскільки матеріалами справи доведено вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 Митного кодексу України. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що звернення позивача до Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області зареєстровано у ЄО №53050 від 19.12.2017 року, тобто через шість днів після порушення справи про порушення митних правил. Крім того, судом не враховано той факт, що в період з 07.11.2017 року по 13.12.2017 року позивач до будь-якого органу доходів і зборів з приводу поміщення в інший митний режим автомобілю «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - НОМЕР_2, або з приводу аварії чи дії обставин непереробної сили не звертався. Також, не надав органу доходів і зборів жодних доказів того, що ремонту вищезазначений транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереробної сили.

На адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від представника позивача надіслано заяву про відкладення розгляду адміністративної справи у задоволені якої відмовлено.

Позивач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 22.09.2017року стосовно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0104/70000/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у зв'язку з перевищенням ним строку доставки, встановленого ст. 95 Митного кодексу України, транспортного засобу, а саме автомобіля марки «VW GOLF» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка), який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більш ніж на десять діб.

Наведений протокол був складений у присутності позивача та підписаний останнім без заперечень.

Постановою Донецької митниці ДФС від 07.11.2017 року у справі про порушення митних правил 0104/70000/17 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Наведеною постановою встановлено, що до Донецької митниці ДФС надійшов лист Житомирської митниці ДФС №1468/7/06-70-20 від 18.07.20 від 18.07.2017 року «Про опитування громадян» щодо здійснення перевірки стосовно транспортного засобу марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, ввезеного на митну територію України гр. ОСОБА_3 у митному режимі транзиту. Перевіркою бази даних автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, ввезено на митну територію України 02.07.2017 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС по смузі руху «Червоний коридор» гр. України ОСОБА_3 у митному режимі транзиту. У строк до 12.07.2017 року вказаний транспортний засіб з митної території України не вивезений, в інший митний режим не поміщений. Згідно листом Житомирської митниці ДФС від 27.07.2017 року №1554/7/06-70-64 фактів звернень гр.ОСОБА_3 з приводу поміщення в інший митний режим транспортного засобу марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, або з приводу аварії чи дії обставин не переробної сили відсутні. Інформація від митниць ДФС щодо аналогічних звернень не надходила. Перевіркою наявної в модулі «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор» інформації, встановлено, що від гр.ОСОБА_3 заяв до митних органів ДФС не надходило. Опитаний 22.09.2017 року гр.ОСОБА_3 визнав свою вину у передбаченому ч.3 ст.470 Митного кодексу України порушенні митних правил та пояснив, що 02.07.2017 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, у митному режимі транзиту. ОСОБА_3 було відомо про вимоги законодавства щодо терміну транзиту та необхідність вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України. ОСОБА_3 пояснив, що не вивіз транспортний засію «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 у встановлений строк у зв'язку з несправністю двигуна. Документи, які підтверджують факт поломки та ремонту транспортного засобу, у ОСОБА_3 відсутні. До митних органів із заявою про продовження строку транзитного перевезення вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 не звертався.

Зазначену постанову позивач не оспорював, сплатив штраф у повному обсязі.

13 грудня 2017 р. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, №0181/70000/17 яким встановлено, що в рамках проведення операції «Рубіж-2017», у ході проведення аналітично-перевірочних заходів, з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС встановлено, що 02.07.2017 року позивачем через пункт пропуску «Виступовичі- Нова Рудня» митного посту «Північний» Житомирської митниці ДФС ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2, по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі транзиту.

Згідно перевірки інформації баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, транспортний засіб марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_1 з митної території України після 02.07.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно діючого законодавства, не розміщувався.

Вказаними діями гр.ОСОБА_3 порушує вимоги та обмеження встановлені главою 17 Митного кодексу України та використовує транспортний засіб марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_1, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв"язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до листа Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 04.12.2017 року №619/ВН/05-70-19-01, сума пільг наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування гр. ОСОБА_3 при ввезенні транспортного засобу марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_1 складає 215 032,72 грн. Таким чином, гр.ОСОБА_3 використовує транспортний засіб марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 215 032,72 грн, в інших цілях, ніж ті, у зв"язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України.

Наведений протокол складено у відсутності позивача, розгляд справи призначено на 15.01.2018 р. об 11-00 год. за адресою: 87510, Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 1.

Позивачем було подано клопотання від 14.01.2018 р. про відкладення розгляду адміністративної справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю прибути до м.Маріуполь внаслідок скрутного фінансового становища. Крім того повідомив, що 12.12.2017 р. в нього було викрадено кузов та інші деталі автомобілю VW Гольф, номер шасі НОМЕР_2, за фактом чого Києво- Святошинським відділом поліції ГУ НП в Київській області внесені відомості до ЄРДР за №0007843 від 20.12.2017 р. та на даний час триває досудове розслідування.

За результатами розгляду цього клопотання, відповідачем розгляд справи було перенесено на 17.01.2018 р.

Позивачем знов було подано клопотання від 16.01.2018 р. про відкладення розгляду адміністравної справи, призначивши після 3 лютого 2018 р., тобто після отримання ним заробітної плати для оплати вартості проїзду до м. Маріуполя та поверненя до міста проживання. Просив справу без його участі не розглядати, оскільки винним у скоєнні правопорушення себе не вважав. До клопотання надав довідку про заробітну плату та підтвердженя місця роботи.

У задоволенні наведеного клопотання відповідачем було відмовлено, оскільки причини не є поважними. Крім того повідомлено, що відповідно до ч.1 ст.526 Митного кодексу України, у разі неможливості бути присутнім особисто під час розгляду справи, можливо забезпечити присутність під час розгляду справи 17.01.2018 року свого представника.

17.01.2018 р. відповідачем була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0181/70000/17 , якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 645098,16 грн.

Києво- Святошинським відділом поліції ГУНП в Київській області за заявою позивача від 19.12.2017р. було внесено відомості до ЄРДР №0007843 та розпочато досудове розслідування за фактом таємного викрадення невстановленою особою кузову та деяких інші деталей автомобіля VW Гольф, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, без основних агрегатів, що приводять автомобіль в рух.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит. Відповідно до положень статті 71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні автомобіль марки «VW GOLF» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка), був оформлений позивачем у режимі "транзит".

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами частини 2 статті 1 Митного кодексу України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 284 Митного кодексу України встановлено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту.

У відповідності до п.2 ч.1 статті 284 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Статтею 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

У пункті 206.6 статті 206 Податкового кодексу України також встановлено, що до операцій із ввезення товарів у митному режимі транзиту застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митні режими транзиту, надаються виключно у разі дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами Митного кодексу встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму "транзит", що полягають у виконанні обов'язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було сплачено митні платежі при ввезенні транспортного засобу, оскільки обрано митний режим "транзит", тобто правовий режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Разом з тим, задекларувавши автомобіль як такий, що ввезений в Україну в режимі транзиту, позивач повинен був на протязі 10 днів його вивезти і використовувати лише з метою переміщення до пункту призначення. Проте, позивач цього не зробив, чим порушив вимоги до режиму ввезення транспортного засобу, який передбачав звільнення від сплати митних платежів.

Використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, в даному випадку, є факт перебування транспортного засобу у користуванні (фактично у вільному обігу) позивача на митній території без виконання зазначених вище та встановлених законодавством обов"язків по завершенню митного режиму транзиту.

Частиною 1 статті 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях позивача дійсно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у зв'язку з чим відповідачем правомірно винесено спірну постанову.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 N 1066, зареєстр. в Міністерстві юстиції України19 грудня 2012 р. за N 2120/22432, згідно п. 2.2 якого якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

За приписами п.2.4 наведеного Порядку підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року N 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за N 1669/21981.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції на не врахування відповідачем тих обставин, що Києво- Святошинським відділом поліції ГУНП в Київській області за заявою позивача було внесено відомості до ЄРДР №0007843 та розпочато досудове розслідування за фактом таємного викрадення невстановленою особою кузову та деяких інших деталей автомобіля VW Гольф, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, без основних агрегатів, що приводять автомобіль в рух, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

Апеляційний суд також звертає увагу, що наведене звернення було зареєстровано за заявою позивача від 19.12.2017р., тобто після закінчення встановленого строку транзитного перевезення та вже після складання відповідачем протоколу про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Крім того, наведене звернення не спростовує самого факту порушення позивачем митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами частини 3 цієї статті протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 01.12.2017р. був повідомлений про необхідність прибуття на 13.12.2017р. у зв'язку із складанням протоколу про порушення митних правил за ст.485 Митного кодексу України.

У зв'язку із неприбуттям позивача до митниці, протокол був складений без його присутності, другий примірник протоколу надісланий позивачу наступного дня на адресу його реєстрації, відповідно до вимог ч.8 ст.494 Митного кодексу України із роз'ясненням йому прав, передбачених ст.498 Митного кодексу України, що засвідчується відповідним поштовим повідомленням.

За приписами частини 1 стаття 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно частини 2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи ( частина 4 стаття 526 Митного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а також за клопотанням позивача розгляд справи було перенесено на іншу дату.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не було порушено процедури розгляду справи про порушення митних правил.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ті обставини, що позивачем та його представниками як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції не надано додаткових доказів, які могли бути розглянуті відповідачем при розгляді оскаржуваної постанови.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами частини 1 стаття 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил від 17.01.2018 р. №0181/70000/17 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 лютого 2018 року у справі №266/654/18 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 лютого 2018 року у справі №266/654/18 - скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0181/70000/17 від 17.01.2018 року винесену Донецькою митницєю Державної фіскальної служби в особі начальника Управління ПМП та МВ Тарановського Юрія Михайловича, якою було визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 645 098,18 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г.Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г.Сухарьок