Справа № 808/1882/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 лютого 2018 року Справа № 808/1882/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Горбової І.С.

представника позивача: Шулякової М.В.

представників відповідача: Гавриленко Д.В.

Капелюховської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Промторгсервіс"

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Промторгсервіс" (надалі - позивач, або ТОВ "ТПК "Промторгсервіс") звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 03.04.2017, яким визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 3448647 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 1515913 грн. 50 коп.;

-№000386403 від 03.04.2017, яким визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на додану вартість у сумі 1144999 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 572499 грн. 50 коп.;

-№ від 03.04.2017, яким зменшено суму податкового зобов'язання на 2097187 грн. та зменшено суму податкового кредиту на 1965333 грн. за платежем податок на додану вартість;

-№ від 03.04.2017, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 16606 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними та не обґрунтованими оскільки висновки Акту перевірки на підставі яких приймалися вказані рішення суперечать чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях (вх. №33221, №33220 від 28.11.2017) просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову з підстав викладених у запереченнях (вх. №23834 від 30.08.2017) та відзиві на позов (вх. №2976 від 29.01.2018).

В обґрунтування заперечень посилається на висновки Акту перевірки ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» від 03.03.2017 №090/08-01-14-03/30599713 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. Вважає податкові повідомлення-рішення які прийняті на підставі висновків вказаного Акту перевірки законними. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, у період з 06.02.2017 по 17.02.2017 фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі направлень від 06.02.2017 №118, №119, від 09.02.2017 №138, від 15.02.2017 №244, №245, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2, п.75.1 ст. 75, п. 77.1.ст. 77 Податкового кодексу України, наказу №93 від 26.01.2017 проведено планову виїзну перевірку ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено Акт від 03.03.2017 №090/08-01-14-03/30599713 (т.1 а.с.92-100).

У висновках Акту вказано про порушення позивачем:

- 1п.п. 138.1.1 п. 138.2 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ, з врахуванням вимог ст.44 розділу ІІ, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, р. ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), (в редакції, яка діє з 01.01.2015), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 4 750 929 грн. в т.ч. по періодам:

за 2014 рік у сумі 3 731 878 грн.

за 2015 рік у сумі 856 721 грн.

за 2016 рік у сумі 162 330 грн.

-п.135.1, п.135.2, п.135.5 ст.135, п.137.1, п.137.4 ст.137 розділу ІІІ та з врахуванням ст. 44 р. ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями) та у зв'язку з відсутністю фактичного постачання товару (мазут, бензин, дизпаливо, обладнання) на адресу ТОВ «ПТК Промторгсервіс» встановлено відсутність його реалізації на адресу покупців (додаток №5) на загальну суму 12 800 027,55 грн.

-п.198.1, п.198.3, п. 198.5 п.198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 1 201 355 грн., у т.ч. по періодам:

за лютий 2014 року в сумі 56356 грн.

за травень 2014 року в сумі 246667 грн.

за червень 2014 року в сумі 141933 грн.

за липень 2014 року в сумі 122500 грн.

за серпень 2014 року в сумі 132220 грн.

за вересень 2014 року в сумі 216665 грн.

за жовтень 2014 року в сумі 132351 грн.

за листопад 2014 року в сумі 41785 грн.

за червень 2015 року в сумі 14782 грн.

за листопад 2015 року в сумі 12492 грн.

за грудень 2015 року в сумі 3441 грн.

за квітень 2016 року в сумі 13592 грн.

за травень 2016 року в сумі 16606 грн.

за червень 2016 року в сумі 10469 грн.

за липень 2016 року в сумі 39496 грн.

-п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. за №2755-VI (із змінами та доповненнями) встановлено завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань, внаслідок проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена на загальну суму ПДВ 3 483 181,29 грн., в т.ч. по періодам: січень 2014 року 53 816,38грн., лютий 2014 року 142 809,11 грн., березень 2014 року 947 570,73 грн., квітень 2014 року 123 945,76 грн., травень 2014 року 174645,53грн., червень 2014 року 193 235,75грн., липень 2014 року 334472,49 грн., серпень 2014 року 227 802,56 грн., вересень 2014 року 313 083,21 грн., жовтень 2014 року 48 799,98 грн., лютий 2015 року 385 944,87 грн., червень 2015 року 266 474,90 грн., липень 2015 року 129 521,75 грн., серпень 2015 року 36 920,00 грн., липень 2016 року 102 948,00 грн.

- п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань, внаслідок проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена по ланцюгу постачання на загальну суму 3 277 301,80 грн., а саме за:

-в порушення пп. 1.1, п.п. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) занижено військовий збір за період з 03.08.2014 р. по 31.12.2014 року на суму 3786,8 грн., у т. р. за 4 квартал 2014 року на суму 3786,8 грн.

Не погоджуючись із висновками Акту від 03.03.2017 №090/08-01-14-03/30599713 підприємством подано до ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення (вх. №1991/10 від 20.03.2017).

Листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.03.2017 №2598/10/08-01-14-03-10 (т.6 а.с.10-18) повідомило позивача крім іншого про те, що у межах розгляду заперечень позивача пункт 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4, 3.1.5, 3.1.7, 3.2.1, 3.2.2 та 4 «Висновок» Акта перевірки від 03.03.2017 №090/08-01-14-03/30599713 перекваліфіковано з урахуванням обставин, встановлених при розгляді заперечень.

Із змісту правової перекваліфікації обставин до Акту перевірки №090/08-01-14-03/30599713, висновок необхідно розуміти таким чином:

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТПК «Промторгсервіс»:

-1 п.п. 138.1.1 п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ, з врахуванням вимог ст.44 розділу ІІ, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, р. ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), (в редакції, яка діє з 01.01.2015), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 3 448 647, 12 грн. в т.ч. по періодам:

за 2014 рік у сумі 2 855 155, 92 грн.,

за 2015 рік у сумі 416 820, 46 грн.,

за 2016 рік у сумі 176 670, 74 грн.

-п.198.1, п.198.3, п. 198.5 п.198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 1 201 355 грн., у т.ч. по періодам:

за лютий 2014 року в сумі 56356 грн.

за травень 2014 року в сумі 246667 грн.

за червень 2014 року в сумі 141933 грн.

за липень 2014 року в сумі 122500 грн.

за серпень 2014 року в сумі 132220 грн.

за вересень 2014 року в сумі 216665 грн.

за жовтень 2014 року в сумі 132351 грн.

за листопад 2014 року в сумі 41785 грн.

за червень 2015 року в сумі 14782 грн.

За листопад 2015 року в сумі 12492 грн.

За грудень 2015 року в сумі 3441 грн.

За квітень 2016 року в сумі 13592 грн.

За травень 2016 року в сумі 16606 грн.

За червень 2016 року в сумі 10469 грн.

За липень 2016 року в сумі 39496 грн.

-п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. за №2755-VI (із змінами та доповненнями) встановлено завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань, внаслідок проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена на загальну суму ПДВ 2 195 619, 00 грн.

- п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань, внаслідок проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена по ланцюгу постачання на загальну суму 1 963 763, 18 грн.».

На підставі вказаних вище висновків податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 03.04.2017 року, яким визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 3 448 647, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 515 913, 50 грн.;

- № від 03.04.2017 року, яким визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на додану вартість в сумі 1 144 999, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 572 499, 50 грн.;

- № від 03.04.2017 року, яким зменшено суму податкового зобов'язання на 2 097 187, 00 грн. та зменшено суму податкового кредиту на 1 965 333,00 грн. за платежем податок на додану вартість;

- № від 03.04.2017 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 16 606,00 грн.

Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження вказаних повідомлень-рішень, Рішенням Державної фіскальної служби України від 02.06.2017 №12008/6/99-99-11-01-01-25 податкові повідомлення - рішення від 03.04.2017 №, №, №000387140 та № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із такими висновками контролюючого органу та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

1.Так, в ході перевірки господарських операцій ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» з підприємствами: ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» (); ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М» (), ТОВ "МДНС" (), ТОВ "ЕНЕРДЖИ ПРАЙС" (), ТОВ «ЮЖСТАНКОМАШ» (), які надавали позивачу послуги з капітального ремонту та модернізації станків, контролюючим органом зроблено висновок про завищення позивачем показника по рядку 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на вартість ТМЦ», фактичне придбання яких не підтверджено первинними документами на загальну суму у розмірі 3 530 666 грн. 84 коп.

Щодо ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» у березні 2014 року придбано послуги з капітального ремонту та модернізації станків від ТОВ «Промбуд Маркет» (), на загальну суму 566 666,67 грн., ПДВ до податкового кредиту в перевіряємому періоді не включався.

На виконання умов договору виписано акти виконаних робіт (накладні) №45 від 14.03.2014 на загальну суму 566 666 грн. 67 коп.

Представник відповідача стверджує, що в наданих актах виконаних робіт не зазначено характер виконаних робіт та не визначено ремонт яких конкретно станків здійснювався. Крім того, від ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області отримано акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМБУД Маркет» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами покупцями-постачальниками за період: грудень 2013 р., січень-лютий 2014 р., від 28.03.2014р. № 85/05-61-22-01/38654416. В провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.01.2016 року про вчинення кримінального правопорушення за ст.212 ч.3 КК України. Згідно даних оперативного відпрацювання ТОВ «Промбуд Маркет» () встановлено, що вказані підприємства мають усі можливі ознаки фіктивності.

У зв'язку з вищенаведеним на думку відповідача не можливо підтвердити реальність взаємовідносин ТОВ «ТПК Промторгсервіс» з ТОВ «ПРОМБУД Маркет» в березні 2014 року.

Щодо ТОВ «Трейд Лайн М», протягом перевіряємого періоду ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» включено до витрат послуги по взаємовідносинам з ТОВ «Трейд Лайн М» () у сумі 333 333,33 грн., ПДВ до податкового кредиту в перевіряємому періоді не включався. На виконання умов договору ТОВ «Трейд Лайн М» надані послуги з капітального ремонту та модернізації станків, про що виписано Акти виконаних робіт (накладні) №13003 від 27.11.2013 на загальну суму 333 333, 33 грн.

В своїх запереченнях відповідач вказує, що в наданих актах виконаних робіт не зазначено характер виконаних робіт та не визначено ремонт яких конкретно станків здійснювався. Не надано технічне завдання на проведення робіт. Крім того, ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області складено акт від 25.03.2014 №77/05-61-22-01/38355381 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейд лайн М», згідно якого даному підприємству не підтверджено проведення операцій з контрагентами. Також, в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 06.01.2016 року про вчинення кримінального правопорушення за ст.212 ч.3 КК України. Згідно даних оперативного відпрацювання ТОВ «Трейд Лайн М» встановлено, що вказані підприємства мають усі можливі ознаки фіктивності,

Щодо ТОВ «МДНС» встановлено, що відповідно до умов договорів на виконання робіт №02/06/14 від 02.06.14р. підприємство ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» мало взаємовідносини з підприємством TOB «МДНС» у червні 2014р. з придбання послуг з капітального ремонту та модернізації токарного полуавтомата мод. АТ220В4, про що оформлено видаткову накладну від 06.06.2014 №ОУ-60611 та податкову накладну від 06.06.2014 №124 на загальну суму 300 000 грн., сума ПДВ 60 000 грн., оплату здійснено повністю на поточний рахунок ТОВ «МДНС».

Відповідач стверджуючи про сумнівність вказаних операцій зазначає, що в ході перевірки встановлено, що від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримано акт №2574/26-55-22-09/39046875 від 26.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МДНС» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період липень 2014 року. Фактичне місцезнаходження ТОВ "МДНС" не встановлено.

Щодо ТОВ «Енерджи Прайс» відповідно до умов договорів на виконання робіт №41-05 від 07.05.14 та №35/04 від 21.04.14р. ТОВ "ТПК "ПРОМТОРГСЕРВІС" (покупець) придбано у ТОВ «Енерджи Прайс» (продавець) послуги з капітального ремонту та модернізації токарного полуавтомату на суму 833 333,33 грн., сума ПДВ 166666,67 грн., що оформлено актом виконаних робіт (видатковою накладною) №ЕП000000004 від 06.05.2014 та податковою накладною від 06.05.2014 №202 на загальну суму 1 000 000 грн., у т.ч. ПДВ 166666 грн. 67 коп. Позивачем перераховано кошти за надані послуги у повному обсязі на поточний рахунок ТОВ «Енерджи Прайс».

Стверджуючи про те, що ТОВ «Енерджи Прайс» здійснювало діяльність спрямовану на вчинення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, відповідач посилається на те, що в актах виконаних робіт не зазначено характер виконаних робіт та не визначено ремонт яких конкретно станків здійснювався (не вказано інвентарні номери, тип станка). Не надано технічне завдання на проведення робіт. Не надано інформацію щодо погодження доступу до станків для співробітників виконавця робіт, що здійснювали капітальний ремонт обладнання, передачі встановленого обладнання, акти прийому-приймання обладнання при його передачі для здійснення ремонту та акти прийому-приймання відремонтованого обладнання ТОВ «ТПК «Промторгсервіс». До того ж, від ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві отримано акт 07.08.2014 №2385/26-55-22-10/38489192 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИ ПРАЙС» з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період лютий, квітень - червень 2014 рік. На підприємстві відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Щодо ТОВ "ЮЖСТАНКОМАШ", як свідчить зміст Акту перевірки, позивачем включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість по податкових накладних від 14.05.2014 №3 та від 19.06.2014 №8 за операціями з придбання від ТОВ «ЮЖСТАНКОМАШ» послуги з капітального ремонту токарного напівавтомата мод. АТ-220В4 на суми 400 00 грн., у т.ч. ПДВ 80 000 грн. та 266 666 грн. у т.ч. ПДВ 53 333 грн. 33 коп., про що було оформлено податкові накладні №3 від 14.05.2014 та №8 від 19.06.2014;

В ході перевірки, при опрацюванні дод.5 «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» до Декларації з ПДВ встановлено, що ТОВ "ЮЖСТАНКОМАШ" відображено отримання послуги з капітального ремонту і модернізації вертикального - фрезерного верстата мод65А80ПФ4 від ТОВ "ЕКОБУД-С" відповідно до податкової накладної № 2702 від 27.06.2014 на загальну суму 1 223 844,00 грн. у т.ч. ПДВ 203 974,00 грн. Також, від ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено акт від 29.08.2014 №4763/15-53-22-3/34652162, яким не підтверджено відносини між ТОВ «Южстанкомаш» та ТОВ «ЕКОБУД - С».

2. Також, в ході перевірки встановлено завищення позивачем показника по рядку 06.2 Декларацій «Витрати на збут» на вартість послуг, фактичне придбання та здійснення яких не підтверджено у ході перевірки у загальній сумі 3 652 383 грн. 50 коп. по господарським взаємовідносинам з підприємствами: ТОВ "ФІН-КОД" (), ТОВ "КОМПАНІЯ БАЗИС ГРУП" (), ТОВ «ГЕРИКС» (); ТОВ «Семикс» (), ТОВ "МДНС"(), ТОВ "АЛЬСЕНТО" (), ТОВ "СОНКЕЙ" (), які ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» надавали експедиційні послуги та послуги з випарювання мазуту.

Так, між ТОВ "ФІН-КОД" (виконавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (замовник) укладено договори:

- про надання послуг №15/09-2 від 01.09.2014 згідно до умов якого, замовник надає послуги з випарювання мазуту;

-про надання послуг №445/1 від 01.09.2014, відповідно до якого замовник забезпечує здійснення перевезення вантажів (експедиційні послуги) Замовника автомобільним транспортом до місця вказаного замовником та організовує послуги по випробуванню якості мазуту.

На виконання вищезазначених договорів були складені наступні первинні документи:

- за послугами з випарювання мазуту - видаткова накладна №ОУ-00000030 від 30.09.2014, податкова накладна № 518 від 30.09.2014 на загальну суму 631599 грн., у т.ч. ПДВ 105 266 грн. 50 коп.

- за експедиційними послугами та з випробування якості мазуту - видаткова накладна №ОУ-0000029 від 30.09.2014, податкова накладна № 519 від 30.09.2014 на загальну суму 668 388 грн., у т.ч. ПДВ 111 398 грн.

Ставлячи під сумнів вказані операції відповідач посилається на отриманий від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова лист про надання податкової інформації від 27.02.2015 №1657/7/20-30-22-03-18 щодо підприємства ТОВ «Фін-Код» за період діяльності вересень 2014 року - січень 2015 року в якому серед іншого встановлено відсутність підприємства за адресою. В провадженні СУ ГУМВС України в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000707 від 12.12.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України. передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, в якому фігурує також ТОВ «Фін-Код».

Між ТОВ «Компанія Базис Груп» (експедитор) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (замовник) укладений договір про надання послуг, відповідно до умов якого експедитор забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом до місця вказаного Замовником та організовує послуги по випробуванню якості мазуту.

На виконання умов договору позивачу було надано послуги протягом жовтня та листопада 2014 року на загальну суму 1 044 817 грн. 20 коп., у т.ч. ПДВ 174 136 грн. 20 коп. про, що були складені наступні первинні документи: видаткові накладні №ОУ-0000054 від 28.11.2014; ОУ-00000043 від 31.10.2014; ОУ-00000042 від 30.10.2014; ОУ-00000040 від 29.10.2014; податкові накладні №416 від 28.11.2014, №251 від 31.10.2014, №235 від 30.10.2014, №236 від 30.10.2014, №227 від 29.10.2014. Розрахунки між підприємствами за отриманий товар проводились у безготівковій формі.

В акті перевірки вказано, що не можливо підтвердити факт здійснення транспортно-експедиційних послуг та факт перевезення товару, оскільки: до ЄДР внесено запис про відсутність підприємства за місцезнаходженням; інформація щодо наявних основних засобів та автомобільного транспорту, а також устаткування для здійснення послуги «Випробування мазуту», у ТОВ «Компанія Базис Груп» відсутня. Відповідно до аналізу ЄРПН, у ТОВ «Компанія Базис Груп» відсутнє придбання ідентичних послуг які було в подальшому реалізовано до ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» за період діяльності 2014 року. Відповідно до ЄРПН у жовтні та листопаді 2014 року ТОВ «Компанія Базис Груп» придбало «Пиво в асортименті, Стартові пакети та UNI СКРЕТЧ-КАРТА -40/DUAL». Відповідно до відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на обліку у підприємства відсутнє власне нерухоме майно.

Між ТОВ «ГЕРИКС» (експедитор) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (замовник) укладено договір №232-07 від 02.09.2013 відповідно до умов якого експедитор забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом до місця вказаного Замовником та організовує послуги по випробуванню якості мазуту.

На виконання умов договору складені первинні документи: видаткова накладна (акт виконаних робіт) №ГК-073133 від 31.07.2014; податкова накладна №479 від 31.07.2014 на загальну суму 479 500 грн., у т.ч. 79916 грн. 67 коп.; розрахунки між підприємствами проведено у безготівковій формі.

В акті перевірки з посиланням на комп'ютерні автоматизовані системи та інші бази даних ДФС, вказано, що на підприємстві відсутні необхідні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, відсутній автомобільний транспорт та устаткування для здійснення послуги «випробування мазуту». Відповідно до аналізу ЄРПН, у ТОВ «ГЕРИКС» відсутнє придбання товару який було в подальшому реалізовано до ТОВ «ТПК «Промторгсервіс». Крім того відповідно до аналізу єдиного реєстру судових рішень наявні кримінальні провадження № 0000059 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України та №0000025 від 03.03.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України в яких фігурує крім інших ТОВ «ГЕРИКС».

Між «ТОВ «СЕМИКС» (експедитор) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (замовник) укладено договір про надання послуг №88/12 від 02.12.2013 відповідно до умов якого експедитор забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника залізничним та автомобільним транспортом до місця вказаного Замовником.

На виконання умов договору складені первинні документи: податкова накладна №15027 від 31.01.2014; наданні послуг оформлено актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №ОУ-15027 від 31.01.2014 на загальну суму 338 136 грн., у т.ч. ПДВ 56356 грн.

Перевіркою встановлено, що Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) містить інформацію лише про загальну вартість наданих послуг та товару який перевозиться; транспортні накладні, що підтверджують факт отримання ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» послуг транспортної експедиції вантажу від ТОВ «Семикс» до перевірки не надані; також перевіркою не виявлено звітів експедитора про надані послуги замовнику.

Між ТОВ «МДНС» та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» укладено договір №02/06/14 від 02.06.2014 на виконання робіт (послуг) з випарювання мазуту, взаємовідносини між підприємствами оформлено наступним чином: видаткові накладні від 27.06.2014 №ОУ-72767, від 31.07.2014 №МН-073132; податкові накладні №965 від 27.06.2014, №923 від 31.07.2014 на загальну суму 427 099 грн. 98 коп., у т.ч. ПДВ 71183 грн. 33 коп.; розрахунки між сторонами проведено у повному обсязі.

В ході перевірки встановлено, що на підприємстві працює одна особа, фактичне місцезнаходження ТОВ "МДНС" не встановлено.

Між ТОВ «АЛЬСЕНТО» та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» укладено договір №484/08 від 01.08.2014 на виконання робіт (послуг) з експедиційних послуг та з випарювання мазуту, взаємовідносини між підприємствами оформлено наступним чином: видаткові накладні (акти виконаних робіт) від 29.08.2014 №АС-082954, від 29.08.2014 №АС-082952; податкові накладні №570 від 29.08.2014, №571 від 29.08.2014 на загальну суму 661100 грн.;

Проведеною перевіркою встановлено, що придбання послуг у ТОВ «Альсенто» не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих послуг (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга його продажу. Таким чином, виходячи з вищевикладених фактів та проведеним аналізом первиних документів а також бази даних «Співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України» взаємовідносини між ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» та постачальником ТОВ «Альсенто» не можливо підтвердити.

Між ТОВ "СОНКЕЙ" та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» укладено договір про надання експедиційних послуг, взаємовідносини між підприємствами оформлено наступним чином: видаткові накладні (акти виконаних робіт) від 22.04.2016 №ОУ-0000203, від 13.06.2016 №ОУ-0000212, від 20.06.2016 №ОУ-0000220, від 19.07.2016 №ОУ-0000228, від 21.07.2016 №ОУ-0000331; податкові накладні №256 від 20.04.2016, №264 від 22.04.2016, №164 від 13.06.2016, №165 від 20.06.2016, №134 від 19.07.2016, №135 від 21.01.2016 на загальну суму 436579 грн. у.ч. ПДВ 72763 грн. 22 коп.; розрахунки між сторонами проведено у безготівковій формі у повному обсязі.

В ході перевірки встановлено відсутність підприємства за податковою адресою, відсутність власного майна, згідно з інформацією від ГУ ДФС у Кіровоградській області №8/11-28-14-04/39282681 непідтверджено здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Сонкей» з контрагентами-постачальниками та контрагентами- покупцями за аналізуємий період. За даними реєстру судових рішень наявне кримінальне провадження №0000493 від 17.02.2016 за фактами фіктивного підприємництва в якому фігурує ТОВ «Сонкей».

3. Також протягом перевіряємого періоду ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» мало господарські взаємовідносини з постачання нафтопродуктів та обладнання від підприємств: ТОВ "ФОРМУЛА ПРОФІТ" (), ТОВ "ФЛИП" (), ТОВ "СОЮЗ-ЛЕД НВП" (), ТОВ "МАРТАК" (), ТОВ "ЛЕГАРДО ГРУП" (), ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" (), ТОВ "ДОНК" (), ТОВ "ЕНЕРДЖИ ПРАЙС" (), ТОВ "СОНКЕЙ" (), ТОВ "МАРКАСА" ().

В Акті перевірки контролюючим органом зроблений висновок щодо не підтвердження здійснення реальних товарних операцій з вказаними постачальниками у зв'язку з чим встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобов'язань на загальну суму 1 963 763 грн.

Так, між ТОВ "ФОРМУЛА ПРОФІТ" (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір №21/02 від 17.02.2013 на придбання товару: бензин, дизпаливо та фрезерні станки. На виконання умов договору оформлено наступні первинні документи: податкові накладні №40 від 25.02.2014, №41 від 25.02.2014, №29 від 06.03.2014, №51 від 07.03.2014, №116 від 17.03.2014, №115 від 17.03.2014, №111 від 20.03.2014, №244 від 28.03.2014, №64 від 01.04.2014; видаткові накладні №ФП000000040 від 25.02.2014, №ФП000000041 від 25.02.2014, №ФП000000431 від 17.03.2014, №ФП000000430 від 17.03.2014, №ФП000000557 від 28.03.2014, №ФП000000426 від 20.03.2014, №ФП000000373 від 07.03.2014, №ФП000000180 від 06.03.2014, №ФП000000985 від 01.04.2014. Протягом лютого-квітня 2014 року позивачем придбано товару на загальну суму 3643790 грн. 68 коп., у т.ч. ПДВ 607298 грн. 45 коп. В підтвердження перевезення товару до перевірки були надані товаро-транспортні накладні, розрахунки між суб'єктами за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.

У висновках акту перевірки вказано, що операції ТОВ «Формула Профіт» не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу у зв'язку з наступним: ДПІ у Печерському районі м. Києва складено акт №1356/26-55-22-07 від 14.05.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Профіт" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.10.2013р. по 31.03.2014р.; згідно аналітичної довідки та проведеного аналізу встановлено, що на підприємстві працює 1 особа, відомості про заробітну плату відсутні; інформація щодо приміщень, які підприємство використовує у своїй діяльності, станом на момент перевірки відсутня; Печерським районним судом м. Києва за результатами розгляду справи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000038 від 19.06.2015р. винесено обвинувальний вирок по директору ТОВ «Формула Профіт», де його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч.1 ст.358 КК України.

Між ТОВ «ФЛИП» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір №589 від 01.07.2014. На виконання вказаного договору позивачем отримано товар на загальну суму 193200 грн., у т. ч. ПДВ 32200 грн.: блок змін інструмента для токарних станків; оправка для інструмента токарних станків, що оформлено наступними первинними документами: податкові накладні від 21.07.2014 №751, від 21.07.2014 №752; видаткові накладні від 21.07.2014 №ФЛ-072102, від 21.07.2014 №ФЛ-072111; розрахунки проведені сторонами договору у повному обсязі.

В акті перевірки контролюючий орган посилаючись на висновки Акту перевірки складеного ДПІ у Печерському районі м.Києва від 02.09.2014 №2685/26-55-22-01/39058613 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки» стверджує що в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю документів, що засвідчують транспортування, зберігання товару. Крім того, посилається на розслідування кримінального провадження №0000025 в якому фігурує ТОВ «ФЛИП».

Між ТОВ «МАРТАК» та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» у травні та серпні 2014 року мали місце взаємовідносини за якими позивачем придбавався товар: мазут топочної марки 40, відповідно до податкових накладних:№506 від 26.08.2014, №441 від 23.08.2014, №522 від 27.08.2014, №545 від 28.08.2014, №582 від 29.08.2014, №222 від 12.08.2014, №604 від 21.05.2014, №782 від 27.05.2014, №871 від 30.05.2014; видаткових накладних: №081209, №082301, №082707, №082617, №082813, №082938; товаро-транспортних накладних №1208-1, №2308-1, №2708-1, №2608-1, №2808-1, №2908-1. Протягом травня - серпня 2014 року придбано товару на загальну суму 1729747 грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ 288291 грн. 30 коп.

В Акті перевірки вказано на те, що розслідується кримінальне провадження №0000025, в ході якого встановлено, що невстановлені особи, перебуваючи на території Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою, у період з січня 2014 року і по теперішній час створили та придбали, шляхом реєстрації на підставних осіб, ряд суб'єктів підприємницької діяльності, в тому числі ТОВ «Мартак», реквізити та рахунки якого використовуються ними по теперішній час для прикриття незаконної діяльності, що полягає у безпідставному переведенні безготівкових коштів у готівку.

Між ТОВ «Легардо Груп» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір №55/09 від 15.09.2014 на поставку мазуту паливного. На виконання вказаного договору позивачем отримано товар на загальну суму 468410 грн., у т.ч. ПДВ 93682 грн., що оформлено наступними первинними документами: податкові накладні від 18.09.2014 №317, від 20.09.2014 №341; видаткові накладні від 18.09.2014 №092008, від 20.09.2014 №091825; ТТН №18/09-1 від 18.09.2004, №20/09-1 від 20.09.2014, розрахунки проведені сторонами договору у повному обсязі.

В акті перевірки контролюючий орган посилається на розслідування кримінального провадження в ході якого отримано пояснення ОСОБА_5 (директор) щодо непричетності до діяльності та реєстрації підприємства.

Між ТОВ «Жилбудресурс» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір поставки №40/05 від 30.04.2014, згідно до умов якого позивачем придбавався мазут топочний марки 40. На виконання умов договору складені первинні документи: видаткові накладні №ЖБ000000661 від 01.05.2014, №ЖБ000000662 від 07.05.2014, податкові накладні №38 від 07.05.2014, №37 від 01.05.2014; ТТН №01/05-1 від 01.05.2014, №07/05-1 від 07.05.2014 на суму 264050 грн., сума ПДВ 52822 грн.; розрахунки проводились у безготівковій формі;

Відповідач посилається на відсутність необхідних трудових ресурсів у ТОВ «Жилбудресурс», технічного та кваліфікованого персоналу, що необхідний для здійснення діяльності в значних обсягах - згідно податкового розрахунку 1-ДФ в 2 квартал рахувалось 5 осіб. Відповідно до аналізу єдиного реєстру судових рішень, наявне кримінальне провадження №0000041 від 10.06.2015 року.

Між ТОВ «ДОНК» та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» протягом червня та липня 2014 року здійснені господарські операції з придбання товару: мазуту топочного марки 40 та дизпалива на загальну суму 2724985 грн. 44 коп., у т.ч. ПДВ 454164 грн. 24 коп. про що надані наступні первинні документи: податкові накладні №964 від 21.07.2014, №501 від 12.07.2014, №502 від 12.07.2014, №454 від 11.07.2014, №249 від 07.07.2014, №61 від 03.07.2014, №22 від 02.07.2014, №5 від 01.07.2014, №1150 від 29.06.2014, №1122 від 28.06.2014, №1137 від 27.06.2014, №400 від 14.06.2014, №364 від 13.06.2014, №305 від 12.06.2014, №64 від 03.06.2014, видаткові накладні, ТТН.

В акті перевірки вказано на розслідування кримінального провадження №0000025 в якому фігурує і ТОВ «ДОНК».

Між ТОВ «Енерджи Прайс» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір №41-05 від 07.05.2014 та №35/04 від 21.04.2014. У травні 2014 року позивачем придбано у вказаного контрагента товар: блок зміни інструмента для токарних станків на загальну суму 196800 грн., у т.ч. ПДВ 32800 грн. Взаємовідносини між сторонами оформлено видатковою накладною від 14.05.2014 №ЕП00000670, податковою накладною №244 від 14.05.2014, ТТН №14/01-1 від 14.05.2014.

В наданих до перевірки актах виконаних робіт не зазначено характер виконаних робіт. Отримано від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві Акт від 07.08.2014 №2385/26-22-10/38489192 про неможливість проведення зустрічної перевірки.

Між ТОВ «МАРКАСА» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір поставки №456 від 01.02.2015, згідно якого позивач придбав мазут топочний марки 40 на загальну суму 2 269 681 грн., у т.ч. ПДВ 378235 грн. 15 коп. Взаємовідносини між сторонами договору оформлено податковими накладними №11 від 03.02.2015; №12 від 03.02.2015, №10 від 03.02.2015; №49 від 07.02.2015, №24 від 04.02.2015, №48 від 07.02.2015, №41 від 06.02.2015, №13 від 03.02.2015, №25 від 04.02.2015, №40 від 06.02.2015, №77 від 12.02.2015, №76 від 12.02.2015; видатковими накладними та ТТН.

В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних не вказано конкретне місце розвантаження продукції. Отримано від ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС податкову інформацію про неможливість проведення зустрічної перевірки.

Між ТОВ «Сонкей» (продавець) та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» (покупець) укладено договір на постачання мазуту, згідно якого позивач придбав мазут на загальну суму 522081 грн., у т.ч. ПДВ 87013 грн. 40 коп. Взаємовідносини між сторонами договору оформлено податковими накладними №69 від 12.07.2016; №70 від 12.07.2016, №71 від 14.07.2016; №72 від 15.07.2016, видатковими накладними та ТТН.

В ході перевірки не надані транспортні накладні що підтверджують факт отримання позивачем вантажу. 17.02.2016 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000493 про вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ознаками злочину ч. 2 ст. 205 КК України щодо проведення державної реєстрації фіктивних суб'єктів господарювання зокрема ТОВ «Сонкей».

Між ТОВ «Союз - Лед НВП» укладено договір №527 від 01.09.2014 на поставку мазуту топічного. На виконання умов договору складено податкову накладну від 24.09.2014 №379 на загальну суму 230640 грн. у т.ч. ПДВ 38440 грн.; видаткову накладну №С000000806 від 24.09.2014 та товарно-транспортні накладні. Розрахунки проводились через розрахунковий рахунок.

В акті перевірки податковий орган посилається на відсутність в товарно-транспортних накладних конкретного місця навантаження та розвантаження продукції, що унеможливлює підтвердити факт поставки товарів. Зареєстровано кримінальне провадження 0000055 ст.205 КК України в якого допитано матір ОСОБА_6 гр. ОСОБА_7 на непричетність її сина до господарської діяльності підприємства.

Також, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» протягом перевіряємого періоду поставляло мазут паливний марки 40 та мазут паливний марки 100 до ТОВ «ДТЕК Трейдинг» відповідно до договору від 22.12.2014 №5-1-2014/005 та до ТОВ «Східна Компанія» відповідно до договору від 16.09.2015 №26/09. На виконання умов вищевказаних договорів приймання товару по кількості здійснюється шляхом зважування кожної вагоно-цистерни на вагах вантажоотримувача. Під час відвантаження та зважування мазуту, в деяких випадках, була виявлена нестача мазуту, кількість мазуту при зважуванні не відповідає кількості мазуту в залізничних накладних. Між залізничними накладними та актами прийому-передачі було виявлено нестачу на загальну кількість 22,982 т.

Тобто підприємством позивача не здійснювалось самостійне донарахування податкового зобов'язання з ПДВ, в зв'язку з виявленою нестачею товару при постачанні до контрагентів-покупців, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 30715 грн., у т.ч. за травень 2015 року на суму 14 782 грн., за жовтень 2015 року на суму 787 грн., за листопад 2015 року на суму 11705 грн., за грудень 2015 року на суму 3441 грн.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів встановлені наступні розбіжності по податковому кредиту ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» з постачальником ТОВ «Логістік Енерджі Транс» з яким укладено договір на надання транспортних послуг від 08.04.2016 №029-3К.

Так, позивачем було включено до податкової декларації з податку на додану вартість суму податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Логістік Енерджі Транс» по податковій накладній від 18.04.2016 зазначено в додатку №5 до податкової декларації, а також включено до Додатку №1 коригування податкових зобов'язань, чим було завищено загальну суму податкового кредиту за квітень 2016 року на суму 6400 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом п.135.2 ст.135, п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування та доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат та отримання ним доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 138.1 ст.138 ПК України визначає витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, які складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. У п.138.1.1 цієї ж статті визначено, що такі витрати включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 ст.140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно із ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що усі придбані послуги відповідають напрямку господарської діяльності позивача. Отже, укладання договорів з вищевказаними контрагентами безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю позивача.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

За таких обставин підстави для невключення сум ПДВ по таких податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до суду, надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між підприємствами та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на зібрану податкову інформацію щодо контрагентів позивача виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

З приводу доводів відповідача про нереальність господарських операцій з огляду на підрахунки податкового органу, за якими відповідач дійшов висновку про неможливість виконання робіт власними силами, то вказані обрахунки (без документального підтвердження) є лише припущенням податкового органу, в той час, як за приписами п.5.2 р.1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Мін'юсті України 12.01.2011 за № 34/18772, в акті перевірки відображаються лише факти порушень, а не припущення щодо їх наявності.

Щодо посилання відповідача на вирок Печерського районного суду м. Києва за результатами розгляду справи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000038 від 19.06.2015 ухвалений відносно директора ТОВ «Формула Профіт», де його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч.1 ст.358 КК України.

Однак, необхідно зазначити, що вказаний вирок суду не спростовує законність та обґрунтованість позиції ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» стосовно реальності господарських операцій з усіма підприємствами-контрагентами, у тому числі і з ТОВ «Формула Профіт» з огляду на наступне:

Так, як свідчить зміст Акту перевірки, вироком Печерського районного суду м. Києва, на який посилаються ревізори в акті перевірки, встановлено докази за епізодом фіктивного підприємництва ТОВ «Формула Профіт», а також стосовно підробки документів щодо реєстрації зазначеного підприємства, та визнано винним директора, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 205 та ч. 1 ст. 358 КК України.

Проте, слід зазначити, що склад злочину «фіктивне підприємництво» є закінченим з моменту реєстрації такого суб'єкта і не охоплює подальшу діяльність юридичної особи. Зокрема і вирок Печерського районного суду м. Києва не містить відомостей про те, яка саме «незаконна діяльність» здійснювалась ТОВ «Формула Профіт» після перереєстрації статутних документів 04.02.2014 року на особу, яка притягнута до кримінальної відповідальності за вказаним вироком.

В той же час, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Формула Профіт» зареєстровано 28.08.2013 року, керівником підприємства ОСОБА_8 є з 05.02.2014 року, якого відповідно до вироку суду притягнуто до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ревізорами не враховано, що зазначене підприємство було створено значно раніше до перереєстрації його на нового власника. У вироку суду, на який посилаються ревізори в акті перевірки не зазначено яку саме діяльність здійснювало підприємство ТОВ «Формула Профіт» до перереєстрації та після перереєстрації.

Вирок суду не містить будь яких даних щодо невстановлених осіб, які діяли від імені ТОВ «Формула Профіт», що свідчить про те, що судом під час розгляду зазначеної кримінальної справи досліджувались лише факти «фіктивного підприємництва», вчинені директором ОСОБА_8 Факти здійснення господарської діяльності від імені ТОВ «Формула Профіт» попереднім керівником та невстановленими особами, судом у цьому кримінальному провадженні не досліджувались.

До того ж, у постанові Верховного суду від 27.02.2018 по справі №802/1853/16-а висловлено наступне - сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведенність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обстави, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

За таких обставин суд не бере до уваги такі посилання відповідача.

З огляду на викладене, господарські операції ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» з підприємствами-контрагентами у перевіряємий період носили реальний характер, оскільки мали на меті отримання прибутку та ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» фактично понесло витрати, отримало прибуток, тобто по господарським операціям з підприємствами-контрагентами ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» під час перевірки підтверджена їх економічна доцільність.

Щодо оформлення товарно-транспортних накладних, а саме в акті перевірки неодноразово було зазначено, що в графі «пункт навантаження» не зазначено конкретну адресу навантаження товару та в графі «пункт розвантаження» не зазначено конкретну адресу розвантаження товару.

Дійсно, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.97 N 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 р. за N 128/2568 (далі за текстом - Правила), товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Крім того, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Однак, ревізорами не взято до уваги, що ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» до перевірки надано всі Договори укладені між ТОВ «ТПК «Промторгсервіс» та підприємствами-контрагентами та на виконання вказаних договорів акти виконаних робіт, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні документи, які беззаперечно є належними доказами реальності здійснення транспортування товару та надання транспортних послуг. Всі первинні документи щодо транспортування товару надано до матеріалів перевірки та вони описані в акті перевірки.

З даного питання неодноразово висловлювався Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалі від 16.07.2015 р. по справі № К/800/32927/14 зазначено, що наявність або відсутність товарно-транспортних накладних може лише підтверджувати дотримання або порушення правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчить про безтоварність операції; відсутність саме товарно-транспортних накладних не позбавляє покупця товарів права включити понесені ним витрати з придбання товарів до складу валових витрат та віднести до податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість. Умовами договорів, укладених сторонами, не передбачено обов'язкову наявність товарно-транспортних накладних.

Щодо встановленої в ході перевірки відсутності самостійного донарахування позивачем податкового зобов'язання з ПДВ, в зв'язку з виявленою нестачею товару при постачанні до контрагентів-покупців, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 30715 грн., у т.ч. за травень 2015 року на суму 14 782 грн., за жовтень 2015 року на суму 787 грн., за листопад 2015 року на суму 11705 грн., за грудень 2015 року на суму 3441 грн., а також щодо подвійного включення позивачем суми до податкового кредиту, у зв'язку з чим завищено загальну суму податкового кредиту за квітень 2016 року на суму 6400 грн., позивач не заперечує проти правомірності таких висновків в Акті перевірки.

За таких обставин податкове повідомлення - рішення № від 03 квітня 2017 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 55 672 грн. 20 коп. (30715 грн. основний платіж + 15357 грн. 50 коп. штрафні санкції) + (6400 грн. основний платіж + 3200 штрафні санкції) суд вважає правомірним, а отже у цій частині позивачу слід відмовити у задоволенні вимог. Проте в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1 661 826 грн. 00 коп., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 1 107 884 грн. 00 копійок, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 553942 грн. 00 коп. повідомлення - рішення № від 03 квітня 2017 року є неправомірним та таким що підлягає скасуванню.

Також, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень № від 03 квітня 2017 року, № від 03 квітня 2017 року та № від 03 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 03 квітня 2017 року, № від 03 квітня 2017 року та № від 03 квітня 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 03 квітня 2017 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 661 826 грн. 00 коп., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 1 107 884 грн. 00 копійок, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 553942 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Промторгсервіс" (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Соборний, б. 21, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 103 430 грн. 89 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 02 березня 2018 року.

Суддя Н.В. Стрельнікова