Справа № 210/3157/17
Суддя: Ступак С. В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3157/17
Провадження № 2-а/210/31/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" березня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання Драгунової Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Куртасової Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернулась ОСОБА_4 із адміністративним позовом до Виконкому Криворізької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП України.

29 серпня 2017 року представником позивача - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4, подано уточнений адміністративний позов до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП України.

Позовні вимоги адміністративного позову, ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що остання та ОСОБА_5 є співвласниками приміщення, розташованого на першому поверсі у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відносно якого прийнято рішення відповідного органу самоврядування щодо виведення його із складу житлового фонду. Саме за цією адресою розташовано об'єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень під офісне приміщення». 07 липня 2017 року ОСОБА_4 отримала у поштовому відділенні листа, який було відправлено на її адресу 04.07.2017р. Саме цим відправленням нею отримано Постанову № 29-КР, яку винесено в.о. начальника відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради Терещенко В.В. по справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2017 р., яку було прийнято на підставі Акту №7, протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2017р. та припису №37. ОСОБА_4 вважає, що зазначена постанова є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує її права. Оспорюваною постановою ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за правопорушення у сфері містобудування в сумі 6 800,00 гривень, що є незаконним. Причиною притягнення до відповідальності є факт недопущення до перевірки та невиконання припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради нею як фізичною особою, але правопорушення за яке передбачена відповідальність ст. 188-42 КУпАП полягає у невиконанні законних вимог.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради прийняла постанову про накладення на позивача штрафу за адміністративне правопорушення за частиною першою статті 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення - невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». За приписами статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-III категорій складності... Відповідно до частин першої та другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль- сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553) який поширюється на перевірки суб'єкта господарювання, що провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, а я не є суб'єктом господарювання, а, відповідно, не є суб'єктом містобудування на якого поширюється дія цього Порядку та ЗУ «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», ст.6 якого передбачає проведення позапланових перевірок, в той час , як мене повідомили про планову перевірку. Посадові особи контролюючого органу прийшли на перевірку з направленням, в якому було зазначено посилання на ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» (порядок проведення планової перевірки), в той час як у повідомленні про проведення перевірки така норма зазначена не була. З огляду на зазначені порушення: повідомлення про проведення планової перевірки, а посилання на норми, що регулюють позапланові перевірки; направлення на перевірку, що містить норми, не зазначені у повідомлені; намір провести перевірку фізичної особи з посиланням на норми законодавства, що регулюють перевірки суб'єктів господарювання, неможливо було зрозуміти перевірка кого саме і на підставі яких норм права буде здійснюватися. Сам по собі факт намагання здійснити перевірку за наявності дозвільних документів, що не відповідають вимогам чинного законодавства є противоправною діяльністю, тому факт не допуску до перевірки неможливо розцінювати як невиконання законних вимог органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Щодо правомірності та відповідності процедурі притягнення до відповідальності та накладання штрафу: Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (пункт 15 Порядку № 553). В нашому випадку такого акту не складалося, адже перевірка не відбулася, натомість було складено Акт №7 про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю та об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, який містить відомості, що не відповідають дійсності, а саме, в акті зазначено, що саме 19.06.2017р. відбулося недопущення посадових осіб до перевірки, в той час, як це відбулося 12.06.2017р.; в акті зазначено, що недопущення здійснено ОСОБА_5 та представником позивача по справі, в той час, як ОСОБА_5 взагалі не була присутня на об'єкті будівництва ні під час візиту 12.06.2017, ні тим більш 19.06.2017р., коли фактично було складено Акт; факт відсутності ОСОБА_4 під час складання акту підтверджено відсутністю відміткою в акті в розділі «присутні» та зроблено відмітку, що остання відмовилась від підпису та одержання примірнику акту. Саме це є одним з допущених порушень її прав, адже ОСОБА_4 контролюючим органом позбавлено можливості зробити зауваження щодо складання акту. Як передбачено у пунктах 17, 19 Порядку № 553, на який посилається відповідач, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; припис складається у двох примірниках. Припис № 37 від 19.06.2017р. також надіслано ОСОБА_4 поштою 21.06.2017р., а вручено позивачеві лише 07.07.2017р. разом з Актом про недопущення та протоколом про адміністративне правопорушення, адже це було вкладення в один конверт. При цьому, у Приписі встановлено вимогу щодо допуску посадових осіб на об'єкт для перевірки до 03.07.2017 р та зазначено, що ОСОБА_4 також відмовилася від отримання примірника Припису, що є неправдивою інформацією, адже ні ОСОБА_4, ні її представника ніхто навіть не запрошував ні для підписання ні для отримання яких би то не було документів.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону. Протокол про адміністративне порушення не може бути складено за відсутності правопорушника, а 19.06.2017р. такий протокол складено с порушенням вимог до зазначеного документу, та ще й за відсутності ОСОБА_4, саме тому в ньому не міститься про місце її народження, місце роботи та займана нею посада, ким та коли видане паспорт на її ім'я. В зазначеному протоколі від 19.06.2017р. відсутні пояснення особи, що притягається до відповідальності та не зазначено, що я відмовилася від надання пояснень, що є порушенням цілої низки моїх прав, що їх передбачено ст. 6: Конституції України та ст. 268 КУпАП. Підпис ОСОБА_4 у Протоколі відсутній, натомість зроблено запис, що остання відмовилася від підпису та від отримання примірника протоколу, що також є неправдивою інформацією. Як встановлено частиною 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. За правилами пункту 22 Порядку № 553 постанова про накладення штраф складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф. Відповідно до чинного законодавства, справа про адміністративне правопорушення розглядається тільки в присутності особи, яка притягається до відповідальності. За відсутності особи справу може бути розглянуто тільки при наявності доказів, про її належне повідомлення про час, день та місце розгляду справи. Про що робиться відповідний запис у Протоколі.

Крім того, Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності прийнято 30.06.2017 р за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та відсутності даних про її належне повідомлення, саме тому у ній відсутні відомості про місце народження винної особи, місце її роботи, займану посаду та ким і коли видано паспорт. Відповідно до результативної частини зазначеної постанови визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП ОСОБА_4, але штраф в розмірі 6 800,00 грн. чомусь накладено на ОСОБА_5, яка не є винною у скоєні правопорушення, що є порушенням особистих прав моїх та ОСОБА_5, на яку накладено штраф без її відома та без визнання винною у скоєні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 вважає що постанова №29-КР від 30.06.2017 та Припис №37 підлягають скасуванню.

У судовому засіданні, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (яка діє на підставі Довіреності від 09.06.2017 року) позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові.

Представник відповідача - Куртасова Т.Л. заперечувала у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на обґрунтування, викладені у запереченнях від 14.11.2017. Просила суд, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши обґрунтування представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

15 грудня 2017 року набрали чинності зміни внесені до Кодексу адміністративного судочинства України прийнятого від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п.10 Перехідних положень цього Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.4 та п.1 ч.1 ст.19 КАС України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого прийнято рішення відповідного органу самоврядування щодо виведення його із складу житлового фонду. Саме за цією адресою розташовано об'єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень під офісне приміщення».

30 червня 2017 року в.о. начальника відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради Терещенком Вадимом Валентиновичем винесено Постанову № 29-КР по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_5 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

Тобто, згідно вищевказаної постанови, у ході перевірки уповноважена особа ОСОБА_2, що діє від імені замовника будівництва ОСОБА_4, не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю для проведення планової перевірки, чим порушив пункт 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.2 ст.188-42 КУпАП передбачена відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному цим Законом. За приписами статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-III категорій складності.

Відповідно до частин першої та другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль- сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, який поширюється на перевірки суб'єкта господарювання, що провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Стаття 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», передбачає проведення позапланових перевірок. Однак, ОСОБА_4 було повідомлено про планову перевірку. Посадові особи контролюючого органу прибули на перевірку з направленням, в якому було зазначено посилання на ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» (порядок проведення планової перевірки), в той час як у повідомленні про проведення перевірки така норма зазначена не була. З огляду на зазначені порушення: повідомлення про проведення планової перевірки, а посилання на норми, що регулюють позапланові перевірки; направлення на перевірку, що містить норми, не зазначені у повідомлені; намір провести перевірку фізичної особи з посиланням на норми законодавства, що регулюють перевірки суб'єктів господарювання, тому на момент початку перевірки, неможливо було зрозуміти перевірка кого саме і на підставі яких норм права буде здійснюватися.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (пункт 15 Порядку № 553).

Так відповідно до наданих позивачем та відповідачем документів, Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради було складено Акт №7 про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю та об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, який містить відомості, що не відповідають дійсності, а саме, в акті зазначено, що саме 19.06.2017р. відбулося недопущення посадових осіб до перевірки, в той час, як це відбулося 12.06.2017р; в акті зазначено, що недопущення здійснено ОСОБА_5 та представником позивача по справі, в той час, як ОСОБА_5 взагалі не була присутня на об'єкті будівництва ні під час візиту 12.06.2017, ні тим більш 19.06.2017 р, коли фактично було складено Акт, оскільки відсутні відмітки в акті в розділі «присутні» та зроблено відмітку, що ОСОБА_4 відмовилась від підпису та одержання примірнику акту.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону. Протокол про адміністративне порушення не може бути складено за відсутності правопорушника, а 19.06.2017р. такий протокол складено з порушенням вимог до зазначеного документу і за відсутності ОСОБА_4

Відповідно до частиною 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. За правилами пункту 22 Порядку № 553 постанова про накладення штраф складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф. Відповідно до чинного законодавства, справа про адміністративне правопорушення розглядається тільки в присутності особи, яка притягається до відповідальності. За відсутності особи справу може бути розглянуто тільки при наявності доказів , про її належне повідомлення про час, день та місце розгляду справи. Про що робиться відповідний запис у Протоколі.

Крім того, суд критично відносить до того, що відповідно до резулятивної частини оскаржуваної Постанови № 29-КР про притягнення до адміністративної відповідальності від 30.06.2017р., визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення , передбаченого ч 2 ст. 18842 КУпАП ОСОБА_4, але штраф в розмірі 6 800,00 грн. накладено на ОСОБА_5.

Відповідно до п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно з п.13 цього Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

При цьому, згідно акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкті будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, замовники будівництва гр.. ОСОБА_4 Вікторівана та гр.. ОСОБА_5 не допустив посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісне приміщення», розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно тексту акту, при його складанні відсутні будь-які особи, у тому числі ОСОБА_4 чи його законний представник. У зв'язку з чим, ОСОБА_4 під час складання акту, не могла вчиняти будь-які активні дії щодо не допуску посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю до об'єкту.

Так, відповідно до вимог ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, вищевказані документи також складені за відсутності ОСОБА_4, оскільки в них відсутні її підписи або відмітки про те, що остання відмовилася від підпису.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З матеріалів справи встановлено, що представником ОСОБА_4 є ОСОБА_2, яка 12.06.2017 під час отримання Направлення для проведення планової перевірки №107 від 06.06.2017 надав до Відділу з питань державного архітектурного контролю виконкому Криворізької міської ради відповідну довіреність щодо представлення інтересів.

Однак, в.о. начальника Відділу з питань державного архітектурного контролю виконкому Криворізької міської ради Терещенком В.В. 30 червня 2017 року, були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності без повідомлення про це ОСОБА_4 чи її представника ОСОБА_2, чим порушено вимоги ст.268 КУпАП про розгляд справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або його представника.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Нормою ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що Відділом з питань державного архітектурного-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради протиправно винесено Припис №37 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.06.2017, Протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2017р., тому, Постанова №29-КРвиконуючого обов'язки начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради від 30 червня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, про накладення штрафу, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч.2 ст.2, ст.ст. 7-10, п.1 ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.20, ст.ст. 72-77, 168, 241-243, 244-246, 250 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Виконкому Криворізької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП України - задовольнити у повному обсязі.

Визнати діїВідділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради щодо проведення перевірки, видання Припису №37 та складання Протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2017р. протиправним та скасувати постанову № 29-КРвиконуючого обов'язки начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради Терещенко Вадима Валентиновича від 30 червня 2017 року про визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні порушення, передбаченого частиною другою статті 18842 КУпАП та накладення штрафуна ОСОБА_5 в розмірі 6 800,00 гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку та строки, встановлені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня проголошення (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя: С. В. Ступак