Справа № 441/564/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

02 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2060/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 441/564/17,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 08.02.2018 р.позов задоволено частково. Рішення Сухолівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 304 від 02.03.2017 р., яким ОСОБА_2 відмовлено у наданні земельних ділянок скасоване.

Крім того, суд зобов'язав Суховільську сільську раду Городоцького району Львівської області відповідно до вимог чинного законодавства України, повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 09.12.2016 р. «Про відведення земельних ділянок в порядку п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018р. розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08.02.2018р. призначено на 18.04.2018р.

До початку розгляду апеляційної скарги на адресу суду 29.03.2018р. надійшла заява ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 441/564/17 шляхом заборони Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області вчиняти будь-які дії пов'язані із земельною ділянкою № 7 на яку претендує позивач в тому числі заборони надання іншим особам будь-яких дозволів на виготовлення та/або затвердження документів чи проектів землеустрою.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, законність і обґрунтованість заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

З цього приводу свої роз'яснення надав Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Згідно ч. 2 п.17 цієї Постанови в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, заявник повинен обґрунтувати підстави звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Наявність визначених обставин має підтверджуватись доказами, як це встановлено положеннями ст.ст.77-79 КАС України.

При цьому, обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зокрема, підстави вжиття заходів забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник та майнових наслідків заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів оскільки, обмеження можливості суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, забезпечення позову-це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення і яке допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Предметом розгляду даної справи є рішення сільської ради щодо розгляду заяви про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та городництва.

Так, із вимог заяви про забезпечення позову видно, що заявник по суті просить суд заборонити сільській раді вчиняти дії пов'язані із спірною земельною ділянкою в тому числі заборони надання іншим особам дозволів на виготовлення та розробку землевпорядних документів.

Таким чином, права які можуть бути порушені у зв'язку із не застосуванням відповідних заходів, ще не виникли у ОСОБА_2

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не було надано суду, а безпосередньо у заяві не зазначено жодних належних доказів в підтвердження існування передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вжиття яких порушить у майбутньому права заявника.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 154, 243, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Строк оскарження ухвали, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Суддя Н. В. Бруновська
Суддя Р. М. Гулид
Суддя С. М. Кузьмич