Справа № 802/83/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 березня 2018 р. Справа № 802/83/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Соборна, буд. 226 - А)

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення: 1) форми "Р" від 28.12.2017 року №, яким з посиланням на порушення п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України збільшено податкове зобов"язання з податку на додану вартість на 3167886 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1583943 грн. на підставі абз. 3, 5 п. 123.1 ст. 123 та п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України; 2) форми "ПС" від 28.12.2017 №, яким з посилання на порушення п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу Українизастосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі на 3167886 грн. на підставі п. 123.2 ст. 123 та п.п.54.3.3 ст. 54 ПК України; 3) форми "ПС" від 28.12.2017 року №, яким з посиланням на порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі на 510 грн. на підставі п. 121.1 ст. 121 та п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області №2112 було призначено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обов"язкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

ОСОБА_5 зазначено наказу №2112 визначено, що перевірка здійснюється у відповідності до ухвали слідчого судді від 01.08.2017 на підставі ст. 20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78 ст.78, п. 82.2 ст.82 Податкового кодексу України (надалі по тексту ПК України).

За результатами перевірки податковим органом складено акт №2894/1414/33623350 від 06.12.2017 (надалі по тексту ОСОБА_5 від 06.12.2017). В зв"язку із виявленими порушеннями під час перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 28.12.2017 форми "Р" №, форми "ПС" №, форми "ПС" №.

ОСОБА_5 мотивів адміністративного позову позивач посилається, зокрема на те, що відповідач повторно здійснив документальну перевірку за період, що вже перевірявся. Так, 01.04.2016 ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт №46/14/33623350 відповідно до якого перевірялись та вивчались документи, пов"язані з господарськими операціями із контрагентами, які також висвітлені в акті від 06.12.2017. Відповідно до ОСОБА_5 попередньої перевірки від 01.04.2016 жодних порушень у взаємовідносинах з ТОВ "Ріко Імпорт", ТОВ "Ріко - Інвест", ПП "Стрибог", ПП "Сімарг" ТОВ "Дажбог", ПП "Крамина", ТОВ "Вертоград", ТОВ "Маєстат", ТОВ "Зміч" податковим органом не виявлено.

Також, позивач вважає помилковим твердження відповідача про те, що кошти зі спеціального рахунку в сумі 3 167 886,00 грн. використані не за призначенням всупереч вимогам п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України з огляду на те, що в період, який перевірявся позивач був зареєстрований як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, свідоцтво №200086032 НБ №016098, видане ДПІ у Немирівському районі та застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності четвертої групи.

Відповідно до положень ст. 209 ПК України, в редакція яка була чинною на момент проведення господарських операцій, придбання аміачної селітри належить до виробничих факторів. Відтак, кошти спеціального рахунку товариство використало на придбання добрив, які безумовно спрямовані на виробничі цілі. Зазначений факт зафіксовано в акті перевірки на ст. 15, 16, з переліком банківських документів, що підтверджують оплату запасів сільськогосподарського призначення. Так, в ОСОБА_5 вказано, що в частині використання TOB СХК Вінницька промислова група сум податку на додану вартість, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, а саме перерахування грошових коштів із спеціального рахунку, на якому акумулюються кошти сільськогосподарського підприємства у загальній сумі 3 167 886,00 грн. без підтвердження їх сплати постачальникам на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, або для інших виробничих цілей.

Проте, Відповідач сам собі суперечить, оскільки в акті перевірки наводить реквізити платіжних доручень, за якими сплачені грошові кошти на користь постачальників. В акті безпосередньо не зазначено, що перевіркою встановлено факти несвоєчасного перерахування чи перерахування не в повному обсязі податку на додану вартість на спеціальні рахунки.

Відповідно до Порядку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №11 (зі змінами і доповненнями), сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства. У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

Отже, Порядок та норми ПК України, на які посилається в ОСОБА_5 відповідач, передбачають відповідальність у разі нецільового використання коштів зі спеціального рахунку. На думку позивача, посилання Відповідача на те, що перерахування коштів зі спецрахунку здійснено не платнику ПДВ є неоправданими, оскільки норми ПК України не ставлять можливість такого використання у залежність із тим є постачальник платником ПДВ чи ні.

Разом з тим, згідно із розрахунками штрафних (фінансових) санкцій, які надійшли разом із податковими повідомленнями - рішеннями до ТОВ "СХК Вінницька промислова група" застосовано два види штрафної санкції, за одне й те ж саме порушення, а саме штрафна санкція у розмірі 25%, з посиланням на п. 123.1 ст. 123 ПК України та штрафна санкція в розмірі 50% з посиланням на п. 123.2 ст. 123 ПК України.

Відповідач не мав права застосовувати штрафні (фінансові) санкції до Позивача в розмірі 50% суми податку на додану вартість з посиланням на п. 123.2 ст.123 ПК України, з одночасним збільшенням основного платежу грошового зобов"язання з податку на додану вартість в такому ж розмірі, оскільки стягнення штрафу в розмірі 50% вимогами ст.123 ПК України не передбачено.

В даній частині своїх мотивів позивач посилається, зокрема на норми п. 116.1 ст. 116 Податкового кодексу України якими визначено, що за одне податкове правопорушення може бути застосовано тільки один вид штрафу, передбаченого цим Кодексом та іншими законами України.

Як слідує з висновків акту, відповідачем самостійно не визначалась сума податкового зобов'язання. Також, перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року не встановлено їх заниження або завищення. При цьому, в акті перевірки не встановлено неправомірного (необгрунтованого) застосування пільги.

В результаті чого, позивач вважає, що в акті перевірки не підтверджено правомірність визначення TOB СХК Вінницька промислова група основного зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3167886 грн. та не доведено факту порушення умов використання спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, а тому відповідачем безпідставно застосовано відносно позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3 167 886 грн.

Крім того, арументами позивача є протиправність проведення перевірки з огляду на наступне.

Так, перевірка, згідно наказу №2112, була призначена відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2017, якою визначено підстави та строки її проведення, а саме проведення перевірки здійснюється протягом 15 робочих днів, починаючи з 10.08.2017 року.

Перевіряючий прибувши на підприємство 11.08.2017, фактично перевірку не проводив. Позивачем було повідомлено податковий орган про викрадення документів, про що було надано відповідні докази. 16.08.2017 року ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято наказ №2128 про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки у межах строків визначених п. 44.5 ст. 44 ПК України. Вказані терміни складають 90 календарних днів та закінчуються 13 листопада включно. Однак, 22.11.2017, поза межами визначених відповідачем строків, ГУ ДФС у Вінницькій області виносить ще один наказ №3938 про продовження термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки терміном на 5 календарних днів, який прийнято з порушеннями положень п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Таким чином, відповідач, не зважаючи на визначені в ухвалі слідчого судді терміни на проведення перевірки, на власний розсуд переніс строки проведедння перевірки, що є перевищенням повноважень контролюючого органу.

Щодо посилань відповідача на матеріали кримінального провадження №0000058, зареєстрованого в ЄРДР від 10.0217, які були надані листом №515/02-32-03 від 13.11.2017 та використані при складанні акту, то вони є результатом оперативно-розшукових заходів в рамках кримінального провадження.

Керуючись положеннями ст. 86 ПК України та Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 20.08.2015 №727, позивач вважає, що інформація отримана у ході досудового слідства у кримінальному провадженні, на яку посилається відповідач, є лише відомостями про джерело фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення процесуальним шляхом. А відтак, отримана інформація, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

Окремо позивач зазначає мотиви щодо незабезпеченням ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" зберігання первинних документів протягом строку визначеного ст. 44 ПК України та ненадання вказаних документів контролюючому органу, за яким застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 510 грн.

15.08.2017 ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" надало відповідь за вихідним №236 про те, що оригінали документів фінансово - господарської діяльності, бухгалтерські документи за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року згідно Угоди про надання правової допоми від 08.04.2016, та акту прийому - передачі документів від 08.04.2016 передані адвокату ОСОБА_6, для проведення юридичного аудиту бухгалтерських документів, термін дії угоди до 31.12.2017. Однак, 16.05.2017 до ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" надійшов лист від адвоката ОСОБА_6 в якому він повідомив, що 11.05.2017 року в результаті крадіжки всі передані товариством документи для проведення бухгалтерського аудиту викрадені. В підтвердження свого листа адвокат ОСОБА_6 надав копію листа Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції України у Вінницькій області від 03.07.2017 року за №12522/200/2017 про те, що відповідно до п. 1 ч. 12 ст. 60 КПК України його заява про кримінальне правопорушення за фактом таємного викрадення належного йому майна в тому числі металевої валізи, в якій знаходись документи товариства, зареєстрована в ЄРДР, реєстраційний №0002293 від 12.05.2017 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. З огляду на зазначене ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" не взмозі була надати документи для проведення перевірки.

З метою відновлення всіх первинних документів позивачем здійснено певні заходи, зокрема направлено запити до відповідних контрагентів, про що надано докази. Відтак, протиправність дій зі сторони позивача відсутня оскільки, документи були викрадені, що не є ненаданням документів контролюючому органу з вини товариства.

Сторона відповідача проти заявлених позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Свою позицію щодо заявлених позовних вимог відобразила у відзиві (вх. №3859).

Так, сторона відповідача посилається на обставини встановлені під час перевірки, які покладені в основу встановлених порушень. Зокрема, слідчим суддею Вінницького міського суду було винесено ухвалу від 01.08.2017 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000058 від 10.02.2017 р., за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.205, ч.2 ст.205, ч.3 ст.191, щодо проведення позапланової перевірки TOB "СХК "Вінницька промислова група", з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, проведеними з наступними підприємствами: TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB «Дажбог», ПП «Крамина», TOB «Вертоград», TOB «Маєстат», TOB «Зміч», TOB «Дрим», TOB «Брасе ЛТД», TOB «Баред», TOB «РПТ», TOB «Сквоч», TOB «Недор», TOB «Штоль», ТОВ«Чарпа», TOB «Райвел Рітел», TOB «Гресс», TOB «Кролл плюс», засновником і керівником яких є ОСОБА_7

При виході на перевірку TOB "СХК "Вінницька промислова група" встановлено відсутність бухгалтерських документів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, про що було складено відповідні акти.

Тому, в ході перевірки, перевіряючим, використовуючи матеріали кримінального провадження наданих до перевірки, встановлено, що TOB «СХК Вінницької промислової групи» у періоді з 01.01.2014 по 31.12.2015 проводило операції з перерахування грошових коштів із спеціального рахунку №6671, що відкритий в ПАТ ВТБ Банк, (зазначений у податковій декларації з податку на додану вартість (скорочена-спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за вересень 2015 (Декларація від 20.10.2015 р. №) у загальній сумі 3 167 886,00 грн. суб'єктам господарювання: TOB «Ріко-Імпорт»; ТОВ "Ріко - Інвест"; ПП "Сімаргл"; ТОВ "Зміч; ТОВ "Вертоград", ПП "Крамина"; ТОВ "Дажбог", ТОВ "Маєстат"; ПП "Стрибог". Перерахування коштів здійснено, що підтверджується відповідними платіжними документами.

Також, під час проведення перевірки було використано інформацію, що міститься в інформаційних базах ДФС.

ОСОБА_5 даних АІС „Податковий блок", на дату складання акту встановлено, що вищевказаними підприємствами жодної податкової звітності до органів ДФС не подано.

Дані податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) та дані звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) де зазначена середньооблікова кількість штатних працівників за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. - до контролюючого органу не подані, що свідчить про відсутність трудових ресурсів.

Інша звітність, яка може підтвердити наявність у вказаних підприємств основних фондів (складських приміщень, транспортних засобів, тощо) - до контролюючого органу не подані, що свідчить про відсутність можливості проводити реальні господарські операції.

Таким чином, у всіх вищевказаних суб'єктів господарювання відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій, а саме відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процес здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення господарських операцій, зокрема наявність на підприємстві лише керівника та відсутність головного бухгалтера згідно реєстраційних даних; відсутні працюючі особи при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою; відсутні основні фонди, що унеможливлює фактичне здійснення господарських оперецій.

В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від вищезазначених контрагентів до TOB "СХК "Вінницька промислова група", в зв'язку з відсутністю підтвердження документально фактичного постачання, при цьому до перевірки не надано договорів про господарські відносини, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів та не підтверджено використання їх у господарській діяльності підприємства. ОСОБА_5 виписок банків, які в наявності у матеріалах кримінального провадження на рахунки вищезазначених «фіктивних» підприємств відбувалось лише перерахування коштів.

Також, у матеріалах кримінального провадження, наданих до перевірки, ОСОБА_8 повідомив, що він особисто не проводив ніяких господарських операцій, не вів бухгалтерський та податковий облік, не придбавав товари (роботи, послуги), не звітував до контролюючих органів. Він лише знімав з банківських рахунків готівку та передавав їх сторонній особі.

Стосовно взаєморозрахунків створених ним фіктивних підприємств, а саме: TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB «Дажбог», ПП «Крамина», TOB «Вертоград», TOB «Маєстат», TOB «Зміч», TOB «Дрим», TOB «Брасе ЛТД», TOB «Баред», TOB «РПТ», TOB «Сквоч», TOB «Недор», TOB «Штоль», ТОВ«Чарпа», TOB «Райвел Рітел», TOB «Гресс», TOB «Кролл плюс» по взаємовідносинах з TOB "СХК "Вінницька промислова група" в період 2015 року, він повідомив, що ним фактично жодних поставок (відвантажень) товарно-матеріальних цінностей від імені вказаних суб"єктів господарювання на адресу TOB "СХК "Вінницька промислова група" не відбувалось. Кошти були перераховані на банківські рахунки вказаних фіктивних підприємств та переведені у готівку.

При цьому, всі вище перелічені суб"єкти господарювання зареєстровані за однією юридичною адресою, мають однакову адресу електронної пошти, засновником та керівником є ОСОБА_8 та право підпису по всіх вищезгаданих підприємствах має ОСОБА_9

ОСОБА_5 матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10, яка допомогала ОСОБА_8 вести бухгалтерський облік по вищезазначеному переліку підприємств, вказала, що дані підприємства створені з метою надання послуг по мінімізації зі сплати податків та обов'язкових платежів до бюджету підприємствами реального сектору економіки. Крім того, за допомогою цих фірм надавались послуги з конвертації безготівкових коштів у готівку.

У довідці від 03.10.2017 №0.64-31694/0/15-17, виданій головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України зазначено, що громадянин ОСОБА_9, який мав право підпису, виїхав за межі України 04.11.2012 та в подальшому на територію України не повертався, і відповідно не міг підписувати документи вищезазначеної категорії підприємств.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на порушення п.209.2 ст.209 ПК України та Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого Постановою КМУ від 12.01.2011 №11, із змінами та доповненнями, TOB СХК "Вінницька промислова група" перерахувало із спеціального рахунку кошти вищезазначеним суб'єктам господарювання, які фактично не використані для виробничих цілей в зв"язку із відсутністю фактичного постачання ТМЦ та без підтвердження їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції на загальну суму 3 167 886,00 грн.

В ході підготовчого судового засідання судом задоволено клопотання (вх. №5994), представника відповідача про виклик свідка ОСОБА_8, який, на думку відповідача, підтвердить факт відсутності фактичного здійснення господарських операцій та факт відсутності первинних документів.

В ході своїх пояснень свідок ОСОБА_8, який під присягою повідомив суду, що ним в 2015 було зареєстровано кілька підприємств. Сам він фактично виконував обов"язки бухгалтера. Зокрема, готував первинні документи за даними господарських операцій, відомості про які отримував на "вайбер" або електронну пошту. Договори із позивачем особисто не підписував, проте до їх змісту вносив реквізити щодо підприємств. Також, свідок в ході пояснень вказав, що господарські операції із позивачем відбувались, документи щодо товару надходили та уся первинна документація щодо операцій ним оформлювалась у відповідності. Особисто закупівлею товарів та перевезенням не займався, оскільки не входило до його обов"язків. Свідок відкривав у банках рахунки, знімав кошти та передавав їх іншій особі, яка здійснювала закупівлю товару. Відповідно оформляв документи щодо транспортування товару, оскільки йому надавалась інформація про транспортні засоби з номерними державними знаками та реєстраційними документами із реальними реквізитами водіїв.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами письмові докази, пояснення свідка, суд встановив наступні обставини.

ТОВ «СХК Вінницька промислова група» (надалі по тексту товариство, позивач) зареєстровано Немирівською РДА, свідоцтво про державну реєстрацію від 13.01.2010, код субєкта господарювання 33623350. Товариство взято на податковий облік 05.09.2005 Державною податковою інспекцією у Немирівському районі за №74.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Вінницькій області №644, ТОВ «СХК Вінницька ОСОБА_11» () згідно до вимог ст. 291 ПКУ у 2015 є платником єдиного податку 4 група.

На підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області податковим органом було проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 по 31.12.2015.

Результати проведеної перевірки податковим органом відображено у акті №46/14/33623350 від 01.04.2016 року про результати планової виїзної документальної перевірки. Відповідно до змісту ОСОБА_5 від 01.04.2016 було проведено перевірку документів, пов'язаних з господарськими операціями із контрагентами TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB "Дажбог", ПП «Крамина», TOB «Вертогркд», TOB «Маєстат», TOB «Зміч». За результатами даної перевірки податковим органом порушень у взаємовідносинах з цими контрагентами не встановлено.

01.08.2017 року слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області винесено ухвалу по справі №127/16002/17, якою призначено документальну позапланову перевірку TOB «СХК «Вінницька промислова група» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, проведеними з наступними підприємствами: TOB «Ріко-Імпорт» (код ЄДРПОУ - 39251276), TOB «Ріко-Інвест» (код ЄДРПОУ - 39265603), ПП «Стрибог» (код ЄДРПОУ - 39977501), ПП «Сімаргл» (код ЄДРПОУ - 39977585), TOB «Дажбог» (код ЄДРПОУ -39977716), ПП «Крамина» (код ЄДРПОУ - 39977758), TOB «Вертоград» (код ЄДРПОУ -39977805), TOB «Маєстат» (код ЄДРПОУ - 39977852), TOB «Зміч» (код ЄДРПОУ - 39977900), TOB «Дрим» (код ЄДРПОУ - 40234966), TOB «Брасе ЛТД» (код ЄДРПОУ - 40235080), TOB «Баред» (код ЄДРПОУ - 40235289), TOB «РПТ» (код ЄДРПОУ - 40239423), TOB «Сквоч» (код ЄДРПОУ - 40239545), TOB «Недор» (код ЄДРПОУ - 40239634), TOB «Штоль» (код ЄДРПОУ -40239812), TOB «Чарпа» (код ЄДРПОУ - 40240152), TOB «Райвел Рітел» (код ЄДРПОУ -40240938), TOB «Гресс» (код ЄДРПОУ - 40241329), TOB «Кролл плюс» (код ЄДРПОУ -40241533). Проведення перевірки доручено працівникам ГУ ДФС у Вінницькій області. Встановлено строк проведення перевірки протягом 15 робочих днів, починаючи з 10.08.2017.

10.08.2017 року Головним управління ДФС у Вінницькій області винесено наказ №212 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СХК "Вінницька промислова група".

ОСОБА_5 наказу №2112 визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СХК Вінницька промислова група» з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, проведеними з наступними підприємствами: TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB «Дажбог», ПП «Крамина», TOB «Вертоград», TOB «Маєстат», TOB «Зміч», TOB «Дрим», TOB «Брасе ЛТД», TOB «Баред», TOB «РПТ», TOB «Сквоч», TOB «Недор», TOB «Штоль», TOB «Чарпа», TOB «Райвел Рітел», TOB «Гресс», TOB «Кролл плюс».

Під час перевірки 14.08.2017 головному бухгалтеру ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" ОСОБА_12 було вручено службову записку з проханням в термін до 10 год. 15.08.2017 надати всі первинні документи, які пов"язані з обчисленням та сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством по взаємовідносинах із TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB «Дажбог», ПП «Крамина», TOB «Вертоград», TOB «Маєстат», TOB «Зміч», TOB «Дрим», TOB «Брасе ЛТД», TOB «Баред», TOB «РПТ», TOB «Сквоч», TOB «Недор», TOB «Штоль», TOB «Чарпа», TOB «Райвел Рітел», TOB «Гресс», TOB «Кролл плюс» у період 01.01.2014 по 31.12.2015.

Листом від 15.08.2017 за №236 та №237 товариство повідомило про відсутність первинних документів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 у відповідності до п. 44.5 ст. 44 ПК України. В зв"язку з цим 15.08.2017 за №291/14/33623350 складено акт про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" в зв"язку із втратою документів.

По закінченню терміну наданого для відновлення документів, в межах строку визначеного п. 44.5 ст. 44 ПК України при виході на перевірку в зв"язку із відсутністю посадових осіб та ненаданням до перевірки документів складено акт 14.11.2017 за №438/1404/3623350 про відсутність посадових осіб за місцем знаходження платника податків та акт від 15.11.2017 №446/1414/33623350 про відсутність посадових осіб за місцем знаходження платника податків та відсутність документів для проведення перевірки.

15.11.2017 юристу ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" було вручено лист від 15.11.2017 з проханням в термін до 10 год. 16.11.2017 року надати всі первинні документи, які пов"язані з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством по взаємовідносинах із контрагентами.

В подальшому, при виході на перевірку було встановлено факт відсутності посадових осіб за місцем знаходження платника податків, а також відсутність документів для проведення перевірки, що зафіксовано актами від 16.11.2017 за №450/1414/33623350, від 17.11.2017 за №451/1414/33623350, від 20.11.2017 за №465/1414/33623350.

На запит від 15.11.2017 надано лист - пояснення від 21.11.2017 за №372 про вжиті заходи щодо відновлення втрачених документів та про неможливість надати до перевірки документи в зв"язку із їх втратою та неможливістю відновлення.

Відповідно до письмових доказів сторона позивача долучила запити до контрагентів з проханням надати первинні документи, які направлені рекомендованою кориспонденцією в межах строків установлених податковим органом.

23.11.2017 при виході на перевірку з метою вручення наказу від 22.11.2017 №3938 про продовження термінів проведення позапланової документальної перевірки ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" встановлено, що 23.11.2017 посадові особи підприємства за місцем знаходження платника податків відсутні, в зв"язку з цим складено акт від 23.11.2017 за №478/1414/33623350 про відсутність посадових осіб за місцем знаходження платника податків та зафіксвано відсутність документів для проведення перевірки. Відсутність посадових осіб за місцем знаходження платника податків, неможливість вручення наказу та ненадання до перевірки докуметів зафіксовано актами від 24.112017 за №481/1414/33623350, від 27.11.2017 №486/1414/33623350, від 28.11.2017 №487/1414/33623350.

29.11.2017 за юридичною адресу платника податків з метою проведення перевірки, отримання пояснень та організації робочої зустрічі з посадовими особами ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" встановлено, що посадові особи підприємства за місцем знаходження відсутні, а тому складено акт від 29.11.2017 за №496/1414/33623350.

В ході перевірки платник до перевірки документів не надав в зв"язку із втратою та неможливістю їх відновлення. Факт ненадання до перевірки документів відображено в п. 2.7 ОСОБА_5 №2894/1414/33623350. В зв"язку із цим для перевірки були використані метеріали кримінального провадження №0000058, зареєстрованого в ЄРДР 10.02.2017 надані до перевірки слідчим управлінням ГУ ДФС у Вінницькій області листом від 13.11.2017 за №515/02-32-03 та наявна інформація, що міститься в інформаційних базах ДФС.

06.12.2017 ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт №2894/1414/33623350 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СХК Вінницька промислова група» з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, проведеними з вказаними підприємствами.

За змістом акту від 06.12.2017, в ході перевірки використовувались матеріали кримінального провадження, надані до перевірки та зазначено, що TOB «СХК Вінницької промислової групи» у періоді з 01.01.2014 по 31.12.2015 проводило операції з перерахування грошових коштів із спеціального рахунку №6671, що відкритий в ПАТ ВТБ Банк, МФО 321767 (даний рахунок зазначений у податковій декларації з податку на додану вартість (скорочена-спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за вересень 2015 р. (Декларація від 20.10.2015 р. №) у загальній сумі 3167886,00 грн. наступним суб'єктам господарювання: TOB «Ріко-Імпорт» на загальну суму 604944,00 грн., TOB «Ріко-Інвест» на загальну суму 604992,00 грн., ПП «Сімаргл» на суму 258240,00 грн., TOB «Зміч» на загальну суму 449776,00 грн., ТОВ "Вертоград" на загальну суму 217464,00, ПП «Крамина» на загальну суму 261878,00 грн., TOB «Дажбог» на загальну суму 258816,00 грн., TOB «Маєстат» на загальну суму 260832,00 грн., ПП «Стрибог» на загальну суму 250944,00 грн.

Також, згідно матеріалів кримінального провадження №0000058 зареєстрованого в ЄРДР 10.02.2017, наданих до перевірки слідчим управлінням ГУ ДФС у Вінницькій області листом від 13.11.2017 за №515/02-32-03, ТОВ "СХК "Вінницька просмислова група" у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 проводило операції з перерахування грошових коштів з такими контрагентами: TOB «Ріко-Імпорт», TOB «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», TOB «Дажбог», ПП «Крамина», TOB «Вертоград», TOB «Маєстат», TOB «Зміч». З рештою підприємств із зазначених в ухвалі слідчого судді від 01.08.2017 відповідно до використаних при перевірці документів у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 взаємовідносин не встановлено.

У висновку ОСОБА_5 перевірки зафіксовано наступні порушення:

п. 209.2 ст.209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- VI, із змінами та доповненнями, в редакції, що діяла в перевіряємому періоді, та «Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 №11, із змінами та доповненнями, в частині використання платником TOB «СХК «Вінницька промислова група» сум ПДВ, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання застосування податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, а саме: перерахування грошових коштів із спеціального рахунку №6671, відкритому в ПАТ ВТБ Банк, МФО 321767, на якому акумулюються кошти сільськогосподарського підприємства, у загальній сумі 3 167 886,00 грн. без підтвердження їх сплати постачальникам на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, або для інших виробничих цілей;

п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI, із змінами та доповненнями, платником податків незабезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

В зв"язку із виявленими порушеннями податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

форми "Р" від 28.12.2017 року №, яким збільшено податкове зобов"язання з податку на додану вартість на 3167886 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1583943 грн.;

форми "ПС" від 28.12.2017 №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі на 3167886 грн.;

форми "ПС" від 28.12.2017 року №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі на 510 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Види перевірок контролюючих органів, порядок та підстави для їх проведення визначені главою 8 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

ОСОБА_5 матеріалів справи перевірка позивача була призначена відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

За змістом підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В силу пункту 83.1. статті 83 ПК України для посадових осіб державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

ОСОБА_5 Наказу Міністерства Фінансів України від 20.08.2015 року №727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Детальний аналіз даних норм свідчить про те, що доказом щодо порушення платником податків податкового законодавства є ОСОБА_5 перевірки, який відтворює факти виявлених порушень з посиланням на первинні або інші документи. В акті перевірки повинно бути чітко, об'єктивно та повною мірою встановлено, якими діями позивача ним порушені норми Податкового кодексу України із зазначенням конкретних, підтверджених належними і допустимими доказами обставин з посиланням на первинний документ бухгалтерського та податкового боргу.

Матеріали провадження досудового слідства у кримінальній справі, розслідування за якою не належить до компетенції органів державної податкової служби, не віднесена до переліку вище перелічених підстав, тому суд вважає неправомірним здійснення нарахувань з використанням документів по кримінальній справі.

В силу положень ч. 6 ст. 78 КАС України, для адміністративного суду, що розглядає справу обов"язковими є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. При цьому, правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду є обов"язковими лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Належного доказу щодо вироку або іншого судового рішення суду не надано, а сам факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб господарюючих субєктів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його конрагентами. Тому, суд погоджується з позицією позивача, що інформація отримана у ході досудового слідства у кримінальному провадженні, на яку посилається відповідач, є лише відомостями про джерело фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення процесуальним шляхом.

Суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосубєктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Такий висновок узгоджується із позицією колегії суддів КАС ВС у постанові по справі №К/9901/1349/17.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначає, що підлягають врахуванню пояснення керівника, який заперечує свою причетність до фінансово-господарської діяльності контрагентів взагалі.

З цією метою судом допитано в якості свідка ОСОБА_8 директора контрагентів, який в ході своїх пояснень не заперечує господарських операцій із позивачем, натомість він їх підтверджує. Більш того, останній зазначив, що господарські операції із позивачем відбувались, товар закуплявся та відправлявся позивачу, документи щодо товару надходили та уся первинна документація щодо операцій ним відповідно оформлювалась, оплата за товар проведена.

Відтак, судом не установлено, а відповідачем не доведено, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди, як то вказує відповідач. Господарська діяльність суб'єкта господарювання не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, які на момент господарських операцій між позивачем та контрагентами, були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Одначасно, надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, передусім, необхідно надати правову оцінку обставинам, встановленим контролюючим органом під час її проведення та висновкам про наявність порушень податкового законодавства з боку позивача.

В ОСОБА_5 перевірки зазначено, що перевіркою зафіксовано порушення п. 209.2 ст.209 ПК України, в редакції, що діяла в перевіряємому періоді, та Порядку №11, в частині використання платником TOB «СХК «Вінницька промислова група» сум ПДВ, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання застосування податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, а саме: перерахування грошових коштів із спеціального рахунку на якому акумулюються кошти сільськогосподарського підприємства без підтвердження їх сплати постачальникам на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, або для інших виробничих цілей.

ОСОБА_5 підпункту 209.15.1.а) пункту 209.15 ст. 209 ПК України, в редакції, що діяла на момент спірних правовідноси, до виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит відносяться, товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України господарських операцій, згідно із спеціальним режимом, редакції чинній в період проведення оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 4 Порядку №11, сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

З огляду на викладені положення, передбачено відповідальність саме у разі нецільового використання коштів зі спеціального рахунку.

Так, в період, що перевірявся позивач був зареєстрований як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, свідоцтво №200086032 НБ №016098, та як суб'єкт господарювання, який застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності четвертої групи.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених спрощеного обліку та звітності (ст.291 ПК України).

ОСОБА_5 матеріалів справи, позивачем акумулювались кошти на спеціальному рахунку. Кошти спеціального рахунку товариство вказує, що використало на придбання добрив, а саме селітри аміачної, які спрямовані на виробничі цілі.

ОСОБА_5 від 06.12.2017 слідує, що в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від вищезазначених контрагентів до TOB "СХК "Вінницька промислова група", в зв'язку з відсутністю підтвердження документально фактичного постачання, при цьому до перевірки не надано договорів про господарські відносини, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів та не підтверджено використання їх у господарській діяльності підприємства. ОСОБА_5 виписок банків, які в наявності у матеріалах кримінального провадження на рахунки вищезазначених фіктивних підприємств відбувалось лише перерахування коштів.

Реальність вчинюваної господарської операції це встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобовязань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності (Ухвала ВАСУ від 10.03.2015 р. у справі №2а-0370/1564/12).

В свою чергу, податкове законодавство не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його конрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв"язку з придбанням товарів, призначених для використання у його господарській діяльності.

При цьому суд зазначає, що висновки в ОСОБА_5 не спростовують фактичного руху активів позивача, а відповідно до його змісту, перевіряючий самостійно зазначає про проведення позивачем операцій з перерахування грошових коштів із спеціального рахунку з переліком банківських документів, що підтверджують оплату.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Напротивагу висновкам податкового органу, до матеріалів справи позивачем долучено ксерокопії договорів постачання, додаткових угод, подорожніх листів та завдання тракториста, видаткових накладних, ОСОБА_5 про використання мінеральних добрив, а також ОСОБА_5 від 01.04.2016 №46/14/33623350 "Про результати виїзної планової документальної перевірки ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 по 31.12.2015.

Сторона відповідача, заперечуючи щодо долучення зазначених вище доказів, вказувала на їх неналежність, оскільки до перевірки та заперечень на перевірку таких надано не було, крім того, вони не є оригіналами.

З даного приводу суд зазначає, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Щодо аргументів відповідача про відхилення ОСОБА_5 попередньої перевірки від 01.04.2016, то слід зауважити, що відповідач сам не виключає його із доказів, не зазначає про його сумнівність та недостовірнасть, а лише вказує, що такий не є остаточним.

З такими поясненнями суд не погоджується, оскільки відповідно до ОСОБА_5 попередньої перевірки від 01.04.2016, перевірялись та вивчались первинні документи, пов"язані з господарськими операціями із контрагентами, які відображені в акті від 06.12.2017, та жодних порушень у взаємовідносинах з ТОВ "Ріко Імпорт", ТОВ "Ріко - Інвест", ПП "Стрибог", ПП "Сімарг" ТОВ "Дажбог", ПП "Крамина", ТОВ "Вертоград", ТОВ "Маєстат", ТОВ "Зміч" податковим органом не виявлено. Враховуючи, що дані операції та платежі перевірялись податковим органом в ході планової перевірки та за участі того ж інспектора, дефектність контролюючим органом первинної документації у ОСОБА_5 від 01.04.2016 не встановлено, вчинені позивачем господарські операції не викликали сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, суд приймає надані позивачем докази.

ОСОБА_7 собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (Ухвала ВАСУ від 20.01.2015 року № К/800/15312/13).

Суд звертає увагу на те, що висновки Відповідача про порушення Позивачем вимог чинного законодавства України, сформовані на підставі тверджень щодо порушення контрагентом Позивача чинного законодавства є протиправними, оскільки недотримання контрагентом Позивача норм податкового законодавства відповідальність та негативні наслідки несе саме ця особа, а не Позивача, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Разом з тим, суд не погоджується з позицією податкового органу про відсутність первинної документації у позивача, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи.

В силу приписів п.п. 44.6 ст. 44 ПК, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Однак, факт наявності первинної документації у такого платника податків на час складення такої звітності підтверджується в ОСОБА_5 від 01.04.2016. При цьому, належними та допустимими доказами сторона позивача довела, що первинні документи за вказаний період були викрадені, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України 12.05.2017 зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження №0002293. Про дані обставини також позивачем було повідомлено голову ГУ ДФС у Вінницькій області за вихідним №237 від 15.08.2017. Факт викрадення первинної документації взято до уваги податковим органом, оскільки термін проведення перевірки переносився відповідно до наказу. З метою відновлення всіх первинних документів позивачем здійснено певні заходи, зокрема направлено запити до відповідних контрагентів, про що надано докази. Однак, дані заходи не дали свого результату, а поштова кориспонденція повернулась з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Запити контролюючим органом щодо проведення зустрічних звірок з питань підтвердження отриманих від платника податків відомостей стосовно відносин з суб"єктами господарювання - контрагентами не направлялись, та як з"ясовно судом, документи первинного обліку останніх, містились в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, відповідач, не досліджуючи жодного первинного документу, на підтвердження здійснення господарських операцій позивача за перевіряємий період в акті перевірки безпідставно зробив висновок, що підприємством не за призначенням перераховано грошові кошти із спеціального рахунку на якому акумулюються кошти сільськогосподарського підприємства без підтвердження їх сплати постачальникам на вартість виробничих факторів.

В той же час, згідно матеріалів справи податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 28.12.2017 № прийнято відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та абз 3 та 4 123.1 ст. 123 ПК України. Податкове повідомлення - рішення форми "ПС" від 28.12.2017 № - прийнято згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 123.2 ст. 123 ПК України.

За приписами п. 123.1 ст.123 Кодексу, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, у разі якщо суми ПДВ за спеціальним режимом оподаткування нараховуються контролюючим органом самостійно, то такі суми податку разом зі штрафними санкціями перераховуються до бюджету.

Пунктом 123.2 ст.123 ПК України визначено, що використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору (обов'язкового платежу) додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів (обов'язкових платежів), що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.

Відтак, штрафні санкції відповідно до п. 123.1 ст.123 ПК України застосовуються до платника податку у разі самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

А згідно положень 123.2 ст.123 ПК слідує, що штрафні санкції застосовуються до платника податків в разі використання цієї пільги не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання.

В акті безпосередньо не зазначено, що перевіркою встановлено факти несвоєчасного перерахування чи перерахування не в повному обсязі податку на додану вартість на спеціальні рахунки. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року не встановлено їх заниження або завищення і в попередньому ОСОБА_5 від 01.04.2016. Крім того, згідно акту перевірки від 06.12.2017, відповідачем самостійно не визначалось сума податкового зобов'язання, на що наголошує позивач, з чим погоджується і суд.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..

За наведеного вище, суд вважає, що податкові повідомленнями - рішеннями форми "ПС" №, форми "Р" № не відповідають критеріям правомірності, тому підлягають скасуванню.

Щодо мотивів позивача про протиправність проведеної перевірки, а саме поза межами строку, установленого ухвалою слідчого судді, то суд з даною позицією не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" зверталась до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу "Про продовження термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки №3938 від 22.11.2017 та визнання нечинним наказу №2112 від 10.08.2017.

21.12.2017 у справі №802/2244/17-а судом винесено рішення яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Вказане рішення ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" не оскаржено та набуло законної сили.

А тому, посилання позивача на протиправність проведення перевірки поза межами строку є необгрунтованим, оскільки рішенням суду у справі №802/2244/17-а встановлено, що податковий орган діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Щодо порушення позивачем п. 121.1 ст. 121 ПКУ, а саме незабезпечення зберігання первинних документів, то суд зважає на наступне.

Так, в ЄДРР зареєстровано за №0002293 від 12.05.2017 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України щодо викрадення у адвоката ОСОБА_6 належного йому майна, зокрема документів, які були надані ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" для проведення юридичного аудиту бухгалтерських документів. Про що також позивачем було повідомлено голову ГУ ДФС у Вінницькій області за вихідним №237 від 15.08.2017.

Також, безпосередньо стороною відповідача в акті перевірки підтверджено факт сприяння позивачем відновлення втрачених документів та надання їх до перевірки. Зокрема на ст. 7 ОСОБА_5 зазначено, що ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" 21.11.2017 за №372 на запит про надання документів від 15.11.2017 надало пояснення за підписом керівника та головного бухгалтера разом із копіями документів на 9 арк., у якому повідомило про вжиті заходи для відновлення та нанадання до перевірки документів, а саме на юридичні адреси підприємств (контрагентів) були направлені листи з проханням сприяти у відновленні та наданні завірених копій документів.

Належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначені обставини, застосування штрафних санкцій у відповідності до п. 121.1 ст. 121 ПК України є протиправним, оскільки відсутні протиправні дії зі сторони позивача у незабезпеченні зберігання первинних документів та не наданні їх податковому органу. Оскільки юридична відповідальність це передбачений правовими нормами обов"язок субєкта права зазнавати несприятливі для нього наслідки правопорущенння. Підставою юридичної відповідальності є правопорушення, тому, при вирішенні питання про юридичну відповідальність особи, головне значення набуває наявність в його діях повного складу правопорушення, яке утворюється з єдності об"єктивної та суб"єктивної сторін об"єкта протиправного діяння. Правопорушення є не тільки підставою, але і вказує на момент виникнення юридичної відповідальності. Провопорушення, як юридичний факт, об"єктивно продовжує певні правовідносини і відповідну відповідальність особи, яка вчинила правопорушення. Тобто настання відповідальності нерозривно пов"язана з фактом вчинення правопорушення. Оскільки позивач не втрачав первинні документи, а їх було викрадено, то вини останнього не установлено.

Відтак, підстави для притягнення позивача до відповідальності за незабезпечення зберігання первинних документів відсутні, що є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми "ПС" від 28.12.2017 №.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

ОСОБА_5 з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, дій та бездіяльності і докази, надані сторонами, суд приходить до переконання про наявність підстав для повного задоволення адміністративного позову ТОВ "СХК "Вінницька промислова група".

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України. ОСОБА_5 частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.12.2017 форми "Р" №, форми "ПС" №, форми "ПС" №.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 118 803 (сто вісімнадціять тисяч вісімсот три) грн. 38 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна