Справа № 307/201/18
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/201/18
Провадження № 2-а/307/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою с. Груники, 161, до інспектора поліції сектору РПП Тячівської поліції ОСОБА_2, місце розташування: м. Тячів, про визнання дій протиправними та скасування постанови..

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 24 січня 2018 року він на власному автомобілі ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, запаркувався по вул. Незалежності в м. Тячів перед знаком 3.34 «Зупинка і стоянка заборонена» дія якого розпочинається після його встановлення і до першого перехрестя. Після чого до нього підійшов працівник поліції предявив йому звинувачення нібито то він порушив правила дорожнього руху, а точніше правила стоянки і вимогу дорожнього знаку 3.34. На підставі цього співробітник поліції виніс постанову (серія БР№ 111826) про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255 грн. З винесеною відносно нього постановою він не згідний, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася інспектором без врахування пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення та його рух вказано не вірно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Вважає дії, вчинені вказаним інспектором УПП, протиправними і незаконними та просить скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі, а його позов задовольнити у повному обсязі. У постанові обєктивна сторона правопорушення не зазначена взагалі. Отже, у його діях відсутній склад правопорушення. Свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення, фото, відеозйомка відсутні. Після висловлення звинувачень, інспектор виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, поліцейський грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. За наведених обставин вважає, що дії, вчинені інспектором УПП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому просить суд визнати неправомірними, а постанову БР № 111826 від «24» січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в даній справі закрити за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без виклику сторін.

Однак, відповідач у встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзиву на позов та будь-яких доказів в заперечення позову не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до висновку про можливість задоволення адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 111826 від 24 січня 2018 року, прийнятої інспектором поліції сектору РПП Тячівської поліції ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він 24.01.2018 р. о 11.20 год. в м. Тячів, по вул.. Незалежності, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку в дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка і стоянка заборонена», чим порушив п. 3.34. ПДР України .

Згідно з п.3.34 д.1 ПДР України, в зоні дії дорожнього знаку "Зупинку заборонено", забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п. 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) - п.15.2ПДР України.

Вимушено зупинкою, згідно п.1.10 розділу 1 "Загальні положення" вважається, припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Правила поведінки водія у разі вимушеної зупинки на дорозі регламентовано п. 15.14 ПДР України у відповідності до якого, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити-діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР правил, тобто, у разі вимушеної зупинки увімкнути аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 24.01.2018 року серія БР № 111826 стверджуючи, що вказана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, вона складалася інспектором без врахування пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху, а доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення та його рух вказано не вірно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані вказані обставини.

Доказів вини водія ОСОБА_1 в постанові не зазначено, фото-фіксація чи відеофіксація правопорушення до постанови не приєднана, пояснення від свідків не були відібрані, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

А тому, відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач правомірність свого рішення не довів.

Тому за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 24.01.2018 року серії БР № 111826 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БР № 111826 від 24 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: http://court.gov.ua/sud0711/.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: с. Груники, 161, Тячівського району, Закарпатської області.

Відповідач: Інспектор поліції сектору РПП Тячівської поліції ОСОБА_2, місце розташування: м. Тячів.

Суддя: В.В. Чопик