Справа № 521/14684/17
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/53/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Одеси ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Одеси ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що 31 серпня 2017 року керувала автомобілем марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці І. Рабіна в місті Одесі.

Але керований ОСОБА_1 автомобіль був зупинений та інспектором патрульної поліції було ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №155968.

Як пояснювала позивач, себе винною вона не визнає, вважає, що порушення не допустила, з висновками інспектора не згодна, у звязку з чим звернулась з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд адміністративної справи, причини неявки суду не відомі.

Представник Управління патрульної поліції в місті Одесі у відкрите судове засідання не зявився, але від представника управління надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення учасників справи, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про часткове задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що як випливає з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №155968 від 31 серпня 2017 року, ухваленої інспектором Котковським О.О., 31 серпня 2017 року, ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці І. Рабіна в місті Одесі, не мала при собі водійського посвідчення та поліса обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 126 ч.1 КУпАП.

Згідно пункту 2.1. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ст. 126 ч.1 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як регламентує ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 ч.1 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і пятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Позивач ОСОБА_1 не заперечувала факту керування вказаним транспортним засобом по вулиці І. Рабіна у місті Одесі, однак вказувала при цьому на дотримання ПДР України. ОСОБА_1 свідчила, що первісно в якості причини зупинки транспортного засобу інспектором було зазначено забруднення номерних знаків, однак в подальшому інспектор наказав відкрити капот.

Заперечуючи проти висновків інспектора про допущення будь-якого порушення ПДР України, ОСОБА_1 відмовилась від підпису про отримання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як передбачає ст. 286 ч.2 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки позивач просила суд поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне. Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 отримала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №155968 від 31 серпня 2017 року 08 вересня 2017 року засобами поштового звязку. З даним позовом про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звернулась 14 вересня 2017 року.

Таким чином, суд доходить висновку про звернення ОСОБА_1 до суду у встановлений законом строк, у звязку з чим відсутні підстави для поновлення відповідного строку.

Як чітко зобовязує ст. 77 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням заперечення проти позову, відповідні висновки інспектора патрульної поліції стосовно обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про передчасність висновків інспектора Котковського О.О., що в подальшому послужили підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 287 ч.1 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачає ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

При цьому, згідно ст. 293 ч.1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

У звязку з тим, що в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 5 КАС України визначені можливі способи захисту прав, свобод або законних інтересів особи, що звертається до адміністративного суду, даний перелік не є вичерпним. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Заявляючи у позові про визнання дій інспектора щодо винесення оскаржуваної постанови неправомірними, позивач не обґрунтовує таких вимог з посиланням на ті нормативні положення, що, на її думку, були порушені субєктом владних повноважень. При цьому заявник не зазначає, в чому саме полягають порушення її прав з боку відповідача в рамках відповідної справи про адміністративне правопорушення з урахуванням факту оскарження самої постанови по суті.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про відмову в задоволенні відповідної частини заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 194, 241, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Одеси ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №1559682 від 31 серпня 2017 року, ухвалену інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Одеси ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка передбачена ст. 126 ч.1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка передбачена ст. 126 ч.1 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Головуючий: