Справа № П/811/1799/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 рокусправа № П/811/1799/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року в адміністративній справі № П/811/1799/17 (суддя Петренко О.С.), ухвалену в місті Кропивницькому, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В ИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вих. № Д-14127/0-10559/0/6-17 від 04.08.2017р.) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1,5 га, для ведення особистого селянського господарства на території Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області видати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, на території Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вих. № Д-14127/0-10559/0/6-17 від 04.08.2017р.) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1,5 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, на території Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подана апеляційна скарга про його скасування та задоволення позову у повному обсязі. Скаржник вказує на відсутність ефективного захисту її порушених прав, оскільки відповідач

ухиляється від виконання законних вимог громадян, безпідставно відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 06 липня 2017 року звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.13). До вказаної заяви були додані викопіювання з публічної кадастрової карти України, із зазначенням розташування бажаного місця земельної ділянки та її орієнтовний розмір, копія паспорту громадянина та ідентифікаційного коду, погодження сільської ради (а.с. 9-13). Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом 04 серпня 2017 року № Д-14127/0-10559/0/6-17 повідомило позивача, що бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене на графічних матеріалах, не входить до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області, оприлюднених на офіційному сайті Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.14).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством. Разом з тим, пославшись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 18.03.2014 року у справі № 21-11а14 та 21.05.2013 року № 21-87а13, суд зобов'язав відповідача розглянути повторно заяву ОСОБА_1 по суті та прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної

власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 цього ж Кодексу передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено єдину підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що закон не містить такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, як відсутність обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель

невідповідність виду цільового призначення земельної ділянки у поданій заяві видам цільового призначення земельних ділянок, вказаних у частині шостій статті 118 Земельного кодексу України та, як наслідок, суд дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, оформленої листом від 04 серпня 2017 року № Д-14127/0-10559/0/6-17.

Також суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку щодо відсутності законних підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та визначив належний спосіб поновлення порушених прав позивача шляхом зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки законом є дискреційними повноваженнями відповідача. Крім того, зобов'язання повторного розгляду заяви визнаний належним способом захисту порушених прав Верховним Судом у справі № 820/4147/17 (адміністративне провадження № К/9901/4033/18) від 14 березня 2018 року, що також враховано колегією суддів при розгляді справи.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року в адміністративній справі № П/811/1799/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 березня 2018 року

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук