Справа № 554/9313/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.04.2018 Справа № 554/9313/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 квітня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДБР Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

23.11.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 13.11.2017 відповідно до постанови серії БР № 198214 відповідачем в особі інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 він на підставі ч. 2 ст. 121 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 680 грн. за те, що о 08 год. 45 хв. цього ж дня на вулиці Харківське Шосе, 4/15 в м. Полтаві керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на задній осі встановлені шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив пп. 31.4.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил)».

Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил, він зазначив, що його не допускав, а вимушено здійснював рух на запасному колесі, слідуючи на станцію технічного обслуговування для ремонту пробитої шини. Наголосив, що працівниками патрульної поліції був зупинений незаконно, оскільки ніяких порушень Правил під час руху транспортним засобом не допускав. Незважаючи на це, з порушенням визначених законом процедур, відповідачем він був притягнутий до відповідальності та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, постанову про що вважає незаконною та просить її скасувати.

В установлений законом строк відповідач та представник третьої особи подали письмові пояснення на позов, в яких позовних вимог позивача не визнали, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в звязку з чим відсутні підстави для скасування постанови.

Оцінивши повідомлені позивачем та представниками відповідача і третьої особи обставини за результатами розгляду справи у письмовому провадженні, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

Частиною 2 статті 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Як слідує із змісту постанови, порушник керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на задній осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, що не відповідає вимогам пп. 31.4.5 Правил.

Суд зазначає, що п. 31.4.5 Правил містить ряд підпунктів, кожна із яких є окремою нормою, яка встановлює правила використання коліс та шин на автомобілях, а також заборони, повязані з цим:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т -1,0 мм, автобусів 2,0 мм, мотоциклів і мопедів 0,8 мм.

Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

6) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і не ошиновані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Аналіз змісту зазначеного пункту свідчить про те, що він містить вісім самостійних норм, кожна із яких є окремою підставою для відповідальності осіб, які допускають порушення.

Всупереч цьому відповідач в постанові про накладення адміністративного стягнення не вказав, який саме із підпунктів пункту 31.4.5 Правил порушив позивач.

Водночас, пп. «г» п. 31.4.5 Правил забороняється експлуатація транспортних засобів за умови, коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних.

Аналіз змісту вказаної норми Правил, на думку суду, свідчить про те, що відповідальність за інкриміноване порушнику порушення наступає за експлуатацію з використанням шин різних моделей з різними малюнками протектора легкових автомобілів, а не для тих, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів, про що зазначається в оскаржуваній постанові.

В ході розгляду справи судом було досліджено відеозапис створений співробітниками поліції.

Суд зазначає, що з даного відео вбачається, що ініціатором винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення з невідомих причин проводиться огляд нижньої частини транспортного засобу і його коліс без виокремлення малюнків протекторів шин, визначення візуальної відмінності яких, викликає складність, а тому не може прийматися до уваги як безперечний доказ її наявності.

Суд також зауважує, що єдиним доказом вчинення позивачем порушення п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, який наданий ініціатором притягнення його до відповідальності, є відеозапис огляду здійснений з відеореєстратора працівника поліції.

ОСОБА_3 використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Обов`язковою умовою її використання є виконання вимог частини 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» щодо події порушення позивачем пп. 31.4.5 Правил дорожнього руху, відсутні.

Враховуючи зазначене, даний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення не може вважатися доказом отриманим законним шляхом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України № 534 від 13 жовтня 2008 року затверджено ОСОБА_3 здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації.

ОСОБА_3 встановлено процедуру проведення перевірок технічного стану колісних транспортних засобів, відповідно до якого за результатами перевірки складається ОСОБА_4 перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за встановленою формою цього ОСОБА_3. Перевірка здійснюється, зокрема: гальмівної системи та її складників (п.а), системи випуску (п. b), вміст СН/димність випускних газів дизельного двигуна (п. с), вміст СО (п. d), рульове керування та його складники (п. е), зовнішні світлові прилади та сигналізації (п. f), колеса/шини (п. g), переобладнання (п. h), інші недоліки (згідно з підпунктом 31.4.7. Правил.

Судом констатує, що всупереч встановленому ОСОБА_4 перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за встановленою формою відповідачем не складався.

З урахуванням вищезазначеного, об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне позивачем порушення пп. 31.4.5 Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що встановлені обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, а ним не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги ст. ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вище встановлене, суд дійшов висновку, що постанова інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 198214 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у виді штрафу в розмірі 680 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 198214 від 13.11.2017 винесену інспектором БВБДР Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн., закривши провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко