Справа № 804/8472/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року Справа № 804/8472/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5, Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 307» про скасування рішення, -
ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5, Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30366739 від 07 липня 2016 р., прийняте ОСОБА_7 реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5.
В обґрунтовування свого позову зазначив, що державна реєстрація права власності прав та їх обтяжень від 07 липня 2016 р, індексні номера 30366739 за ОСОБА_6 була проведена відповідачем протиправно, всупереч вимог законодавства, оскільки підставою для її проведення стала довідка ЖБК № 307 про сплату паю. Однак, вказана довідка не містить інформації, чи перебувала ОСОБА_6 у шлюбі в період виплати вартості паю за квартиру №13 та за які саме кошти здійснювалася така виплата (за особисті кошти ОСОБА_6, або за ОСОБА_6 спільні сумісні із ОСОБА_8І.). Позивач вважає, що квартира № 13 будинку № 29 копрус 1 по вул. Космічної у місті Дніпро є спільним сумісним майном його батьків, а спірна реєстрація за ОСОБА_6 порушує його права, як спадкоємця після померлого 25.12.2010 року батька. Про існування оскаржуваного рішення державного реєстратора, позивачу стало відомо у жовтня 2017 року під час звернення до Першої нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 та Обслуговуючи кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 307».
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_7 реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, з поданим позовом не погодився, надав свої письмові заперечення, вказавши на обґрунтованість та законність своїх дій, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що під час здійснення державної реєстрації права власності на спірне майно законодавчо визначені перешкоди для реєстрації були відсутні, а тому його дії у спірних правовідносинах не суперечать закону.
Представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав пояснення, в яких зазначив, що відповідач, Дніпропетровське міське управління юстиції Дніпропетровської області, було ліквідовано, а Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області не є його правонаступником. Крім того, вказав, що на Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» покладені організаційні, контрольні повноваження, в той час, як вчинення реєстраційних дій, зокрема, скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, покладено на державних реєстраторів.
Треті особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 21 червня 2016 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради була зареєстрована у базі даних заява про державну реєстрацію права власності ОСОБА_9, якого уповноважила ОСОБА_6, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, 03.06.2016 року за реєстровим № 1047. До вказаної заяви було надано паспорт громадянина України, картку фізичної особи платників податків, технічний паспорт, довідку Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 307», перелік членів ОК «Житлово-будівельний кооператив № 307».
За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 реєстратором прав на нерухоме майно прийнято 07 липня 2016 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру № 13 будинку № 29 копрус 1 по вул. Космічної у місті Дніпро за ОСОБА_6.
Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_7 реєстратором прав на нерухоме майно № 30366739 від 07 липня 2016 року звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952 та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності:право користування (сервітут);право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання;право оперативного управління;право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;іпотека; право довірчої власності;інші речові права відповідно до закону; право власності на обєкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
У п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказано, що цей Порядок визначає визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у ОСОБА_7 реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;
4) під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;
5) відкриває та/або закриває розділи в ОСОБА_7 реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень прав державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у ОСОБА_7 реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в ОСОБА_7 реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Пунктом 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.
Згідно ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;
2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;
3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;
7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;
8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;
9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;
10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;
11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у ОСОБА_7 реєстрі прав;
12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.
Відповідно до п.80 порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме маї но та їх обтяжень» затвердженого постановою КМУ 25 грудня 2015 р. № 1127 (дал Порядок):
Для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нер хоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об'єкті нер хомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу пс даються: довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).
Відповідно до положень ст. 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи і наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Судом встановлено, що до розгляду було подано довідку ОК ЖБК № 307 від 08.06.2016 року № 138, згідно з якої, ОСОБА_6 є членом кооперативу та виплатила пай в повному обсязі та технічний паспорт. Під час перевірки відомостей в електронних реєстрах прав, державний реєстратор встановив, що в ОСОБА_7 реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_7 реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутня інформація про об'єкт нерухомості, щодо якого подана заява про реєстрацію права власності.
Для виконання та дотримання норм пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «П державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» а також для встановлені наявності/відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовим правами на нерухоме майно та їх обтяженнями державним реєстратором було зупинено розгляд поданої заяви та направлено запит до КП ДМБТІ ДОР щодо наявності або відсутності інформації про зареєстровані права на заявлене нерухоме майно. Отримавши відповідь з КП ДМБТІ ДОР державний реєстратор продовжив розгляд заяви.
Крім того, судом встановлено, що за вказаною адресою, а саме: будинок № 29 копрус 1 по вул. Космічної у місті Дніпро, проводилась державна реєстрація прав на інші квартири у вказаному будинку на підставі аналогічних довідок виданих Обслуговуючи кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 307».
Суд приходить до висновку, що відповідач, при проведенні реєстрації права власності прав та їх обтяжень за ОСОБА_6 та приймаючи рішення від 07 липня 2016 року, індексні номера 30366739, діяв в межах наданих законодавством України повноважень.
Доводи позивача про порушення державним реєстратором його прав, оскільки рішення про державну реєстрацію прийнято на підставі довідки, яка не містить інформації чи перебувала ОСОБА_6 у шлюбі в період виплати вартості паю за квартиру №13 та за які саме кошти здійснювалася така виплата за особисті кошти ОСОБА_6, або за спільні сумісні із ОСОБА_8 є безпідставними та не основані на законі.
Так, відповідно до пункту 80 Порядку довідка, яка подається до розгляду, має містити інформацію про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.
Позивачем, членство батьків в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 307» та виплата пайового внеску, в повному обсязі не оспорюється.
Посилання позивача на постанову Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», як на підставу для задоволення позову не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вказана постанова стосується цивільних правовідносин.
Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до загального суду з відповідним цивільним позовом, оскільки режим спільного сумісного майна подружжя у регульований Сімейним Кодексом України, а права спадкоємців Цивільним Кодексом України, тобто, питання щодо права позивача на частку квартири підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Більш того, представник позивача в судовому засідані зазначила про наявний спір про право, щодо вказаної квартири.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Аналізуючи положення чинного законодавства, зважаючи на встановлену в судовому засіданні відсутність підстав для визнання протиправними та скасування рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 8-11, 73,74,77,90,139,241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5, Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 307» про скасування рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1