Справа № 334/2783/17 (2-а/334/375/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 рокусправа № 334/2783/17 (2-а/334/375/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельника В.В.

судді: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі № 334/2783/17 (2-а/334/59/18) (суддя - Баруліна Т.Є.)

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької митниці ДФС

про визнання нечинною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі по тексту - Відповідач), в якому просив визнати нечинною та скасувати постанову № 0308/11202/16 від 18.04.2017 року та стягнути моральні збитки у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2017 року відкрито провадження по справі № 334/2783/17 (2-а/334/375/17).

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що під час подання до оформлення МД № 112020000/2016/003073 відомості у графах 31 для класифікації кодів УКТ ЗЕД товарів № 20 та 35 були достовірними та правдивими, про що свідчить виписаний Запорізькою митницею Акт про проведення митного огляду товарів № 112020000/2016/0003073 від 14.11.2016 року. Відсутній факт того, що прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих ним недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок неподання ним всієї наявної інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. При цьому, виконуючи прийняте Рішення про визначення коду товару №КТ-128-2016, Позивач 18.11.16 оформив МД № 112020000/2016/003130 зі сплатою всіх необхідних митних платежів, тобто, несплати митних платежів до бюджету України не відбулося та несплаченої суми, з якої, згідно ст.485 МК України нараховувалися 300% адміністративного штрафу як такої не існує.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання не чинною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0308/11202/146 від 18.04.2017 року в частин7і стягнення із Запорізької митниці ДФС на користь ОСОБА_1 моральних битків у сумі 30 000 грн. - залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі № 334/2783/17 (2-а/334/59/18) адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС задоволено.

Постанову Запорізької митниці ДФС про порушення митних правил № 0308/11202/16 від 18.04.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України скасувано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем було подано всі достовірні дані, що підтверджується Актом про проведення митного огляду товарів № 112020000/2016/003073 від 14.11.2016, що відомості про товари та їх описи, які були вказані ОСОБА_1 у графах 31 МД відповідають дійсності, тобто є правдивими. При цьому сам по собі факт зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу, у зв'язку з чим, у Відповідача не було підстав, з урахуванням положень ст. 69 МК, для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач - Запорізька митниця ДФС, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі № 334/2783/17 (2-а/334/59/18) та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що заявлений декларантом, а саме ОСОБА_1, код згідно УКТ ЗЕД на товари клапан, каталожний номер 56016272 та клапан гальмовий каталожний номер 04900371 є невірним, що безпосередньо встановлює вину Позивача в заявленні неправдивих відомостей щодо визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД. При цьому Позивач з метою уникнення порушення митних правил не виконав в повному обсязі своїх зобов'язання як декларанта та не скористався правами, наданими йому митним законодавством України, зокрема ч. 10 ст. 269 МК України. Зауважують, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що в даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, є помилковим, адже жодні запити від митного посту «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС до сектору класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС не надходили.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не направив.

Позивач та Відповідач, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників Позивача та Відповідача та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 14.11.2016 ОСОБА_1, економістом відділу зі збуту ПП ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», на м/п «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС була заявлена митна декларація, яку було зареєстровано за №112020000/2016/003073. У зазначеній ВМД були задекларовані у тому числі і такі товари: під номером 20 - Клапан гальмовий 04900371; під номером 35 - Клапан 56016272.

Згідно представленому Технічному опису №18/415 від 08.11.16, товари були описані у графах 31 МД, як: Клапан гальмовий 04900371 2 шт. До гальмової системи шахтної машини, складається з ножної педалі, запірних та перепускних клапанів, змонтованих разом у сталевому корпусі. Використовується для власних виробничих потреб невійськового призначення; Клапан 56016272 -1 шт. Складається з ножної педалі, запірних та перепускних клапанів, змонтованих разом у сталевому корпусі. До гальмової системи шахтної машини, яка використовується для власних виробничих потреб невійськового призначення.

На підставі наданої митному органу інформації, враховуючи найменування виробів, їх конструкцію та основні функції, «Клапан гальмовий 04900371» та «Клапан 56016272» були віднесені Позивачем до товарної позиції УКТ ЗЕД 8481 «Крани, клапани, вентилі та аналогічна арматура для трубопроводів, котлів, резервуарів, цистерн, баків або аналогічних ємкостей, включаючи редукційні клапани та терморегулювальні вентилі» та класифіковані у товарній підкатегорїї УКТ ЗЕД НОМЕР_2, як «Інші клапани» зі ставкою ввізного мита 0%, з відповідним заповненням графи МД.

У процесі контролю митним органом правильності заявлених ним кодів товарів, виникли суперечності, щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, стосовно двох вищевказаних товарів. Для вирішення цих суперечностей, на вимогу митного органу ОСОБА_1 була надана додаткова інформація у вигляді Листа за № 18/415/2 від 15.11.16, фотографій та креслень з технічних каталогів обладнання, а також був проведений митний огляд у присутності інспектора митниці.

Актом про проведення митного огляду товарів № 112020000/2016/003073 від 14.11.2016 було підтверджено, що відомості про товари та їх описи, які були вказані ОСОБА_1 у графах 31 МД відповідають дійсності, тобто є правдивими.

16.11.2016 Запорізькою митницею було прийняте Рішення про визначення коду товару № КТ-128-2016, в якому для «Клапана гальмового 04900371» та «Клапана 56016272» був призначений код УКТЗЕД «Частини дискових гальм моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705 (тобто тракторів та автомобілів) зі ставками ввізного мита 7,5% (з врахуванням преференції) та 10%, відповідно.

17.11.16 ОСОБА_1 надав Пояснення для з'ясування усіх обставин, згідно якого основою кодів УКТ ЗЕД «Клапана гальмового 04900371» та «Клапана 56016272» для нього були комерційні назви цих товарів, їх технічний склад, фотографії, креслення з каталогів, інформація з Рішення Дніпропетровської митниці про визначення коду товару № КТ-46-2015 від 23.12.2015, а також інформація з раніше оформлених чотирьох попередніх МД, в яких ним такі самі подібні вироби були оформлені за кодом УКТ ЗЕД .

Після з'ясування усіх обставин по даному факту 17.11.16 була виписана Картка відмови у прийнятті митної декларації № 112020000/2016/00063.

17.11.2016 року інспектором митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС було складено Протокол про порушення митних правил за № 0308/11202/16 відносно ОСОБА_1, за ст.485 МК України, згідно якого він здійснив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у сумі 11171,44 грн., а саме заявив у графах 33 МД № 112020000/2016/003073 неправдиві дані щодо кодів згідно УКТ ЗЕД для товару № 20 «Клапана гальмового 04900371» та для товару № 35 «Клапана 56016272».

З урахуванням прийнятого митницею Рішення про визначення коду товару «Клапан 56016272» та «Клапан гальмовий 04900371» 18.11.2016 ОСОБА_1 оформив у МД № 112020000/2015/003130, як товари № 35 та № 49, відповідно, зі сплатою до бюджету України відповідних митних платежів.

18.04.17 в.о. заступником начальника Запорізької митниці ДФС винесена Постанова в справі про порушення митних правил за № 0308/11202/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, який складає 33514,32 грн.

Скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення і було предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Приписами ст. 458 Митного кодексу України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги, кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту диспозиції ст. 485 Митного кодексу України випливає, що суб'єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчинення декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів. Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ч .ч. 5, 6 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, декларування товару позивачем здійснювалось у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 651 декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

При цьому, саме орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов'язковим для митних цілей.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

У даному випадку мав місце саме складний випадок класифікації товару, адже на етапі контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення виникли суперечності, щодо положень УКТ ЗЕД; для вирішення цих суперечностей, на вимогу митного органу ОСОБА_1 надавав додаткова інформація у вигляді фотографій та креслень з технічних каталогів обладнання; для тієї ж мети також був проведений митний огляд у присутності інспектора митниці.

Тобто, в даному випадку саме особи зі спеціальними знаннями мали можливість правильно встановити код класифікації заявленого до митного оформлення товару.

При цьому посилання заявника апеляційної скарги на те, що жодні запити від митного посту «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС до сектору класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС не надходили, що свідчить про відсутність складного випадку класифікації товару, колегія судів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки поняття «складного випадку» охоплюється, в тому числі, і наданням додаткової інформації з метою правильного визначення коду товару за УКТ ЗЕД, в той же час, факт надання Позивачем такої інформації митним органом не заперечується.

Разом з тим, Позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані, в тому числі, і документи надані Позивачем (а.с.17 зворот).

Висновок відділу класифікації митниці щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані Позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей зазначених Позивачем у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника тощо, під час митного оформлення не встановлено та фактично підставою для притягнення останнього до відповідальності стало лише неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій ним митній декларації, що митним органом не заперечується.

В той же час, саме по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність, як вірно встановив суд першої інстанції.

Таким чином, порушення декларантом правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та не вважається порушенням митних правил.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначення Позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу, тобто Позивач не мав умислу на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Позивач заявив неправдиві відомості щодо звичайного торговельного опису товару з метою ухилення від сплати митних платежів та в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України, а тому наявні підстави для скасування постанови, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі № 334/2783/17 (2-а/334/59/18) у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 250, 272, 315, 316, 321, 322, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі № 334/2783/17 (2-а/334/59/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 28 березня 2018 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов