Справа № 805/1792/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 р. Справа№805/1792/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області від 09.02.2018 року № 383 в задоволенні його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки в підтвердження пільгового стажу надав і трудову книжку, і інші необхідні документи.

У звязку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідних періодів;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області від 09.02.2018 року № 383;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.02.2018 року із зарахуванням до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наступних періодів:

з 01.09.1983 року по 14.01.1987 року навчання у середньому ПТУ № 103 м.Донецьк за професіями електрослюсар підземний, машиніст підземних установ;

з 22.01.1987 року по 16.06.1987 року робота електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 25.06.1987 року по 28.05.1989 року військова служба;

з 12.07.1989 року по 12.11.1993 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 01.12.1993 року по 03.12.1994 року робота стрілком у відділі охорони Петровського машзаводу ВО «Донецьквугілля»;

з 23.12.1994 року по 17.07.1995 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 09.08.1995 року по 05.08.1996 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у Шахтобудівельному управлінні №1 в/о «Донецьквуглебуд» м.Донецьк;

з 05.09.1996 року по 07.01.1998 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 22.01.1998 року по 01.06.1998 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 15.02.1999 року по 26.06.1999 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що оскільки записи у трудовій книжці позивача не містили повної інформації про характер виконуваної роботи, тому позивачу необхідно біло надати уточнюючі довідки, що відповідало Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Спірний період роботи позивача на шахті «Петровська» м. Донецьк не зарахований до пільгового стажу через те, що підприємство, на якому він працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані ним уточнюючі довідки про пільговий характер роботи є недійсними.

Крім того, період навчання на курсах перепідготовки з 20.07.1989 року по 05.10.1989 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки в цей період позивач не працював на шахті під землею повний робочий день та не був зайнятий в процесі видобутку вугілля. Період роботи з 06.10.1989 року по 30.10.1989 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки позивач також не був зайнятий в технологічному процесі по добуванню вугілля, про що свідчать записи в трудовій книжці (початок роботи позивача прохідником підземним починається з 30.10.1989 року.

Час проходження строкової військової служби з 25.06.1987 року по 28.05.1989 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки позивач на час призову на строкову військову службу не навчався у професійно-технічному навчальному закладі, і після закінчення навчання протягом 3 місяців не працевлаштувався за набутою спеціальністю так як періоди його роботи після такої служби з 22.01.1987 року по 16.06.1987 року як пільгові не зараховані.

Період роботи з 01.12.1993 року по 03.12.1994 року стрілком у відділі охорони Петровського машзаводу ВО «Донецьквугілля» не зарахований до пільгового стажу, оскільки дана посада не віднесена до відповідних списків №1 та №2.

Вважав, що дії та рішення відповідача відповідали вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 06.02.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області від 09.02.2018 року № 383 в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу.

Рішення мотивовано тим, що позивач має загальний страховий стаж 17 років 00 місяців 29 днів; до нього зараховано навчання (3 роки 4 місяці 18 днів) та військова служба (1 рік 10 місяців 29 днів).

Відповідачем, як зазначено в рішенні, до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи позивача у ДП «Шахта «Петровська» через те, що підприємство, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані ним уточнюючі довідки про пільговий характер роботи перевірити неможливо і вони є недійсними.

Винесене рішення відображено в протоколі від 09.02.2018 року № 383.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача містяться наступні записи:

з 01.09.1983 року по 14.01.1987 року навчання у середньому ПТУ № 103 м.Донецьк за професіями електрослюсар підземний, машиніст підземних установ (диплом серії А №200432, виданий 14.01.1987 року);

з 22.01.1987 року по 16.06.1987 року робота електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах по видобутку вугілля у шахті «Петровська», м. Донецьк. Звільнений у звязку із призивом на військову службу;

з 25.06.1987 року по 28.05.1989 року - військова служба (військовий квиток НУ №9103279);

з 12.07.1989 року по 12.11.1993 року робота учнем прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 01.12.1993 року по 03.12.1994 року робота стрілком у відділі охорони Петровського машзаводу ВО «Донецьквугілля»;

з 23.12.1994 року по 17.07.1995 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» ВО «Донецьквугілля» м. Донецьк;

з 09.08.1995 року по 05.08.1996 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у Шахтобудівельном управлінні №1 ВО «Донецьквуглебуд», м.Донецьк;

з 05.09.1996 року по 07.01.1998 року робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 22.01.1998 року по 01.06.1998 року робота прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк;

з 15.02.1999 року по 26.06.1999 року робота прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті «Петровська» м. Донецьк.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що передбачені списком № 1, чи зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці списком №2, та атестація робочих місць.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Спірні періоди роботи позивача у шахті «Петровська», м. Донецьк, шахті «Петровська» ВО «Донецьквугілля», у Шахтобудівельному управлінні №1 ВО «Донецьквуглебуд» (натепер - ДП «Шахта «Петровська») не зараховані до пільгового стажу через те, що підприємство, на якому працював позивач, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані таким підприємством уточнюючі довідки про пільговий характер роботи є недійсними.

Між тим, посилання відповідача на неможливість врахувати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи позивача, через те, що підприємство, на якому він працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий пільговий стаж роботи.

Отже, орган Пенсійного фонду України повинен приймати такі уточнюючі довідки.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача з підстави не прийняття уточнюючих довідок.

Крім того, з самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проте, в трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідні періоди на посадах: електрослюсаря підземного з повним робочим днем на підземних роботах по видобутку вугілля у шахті, учнем прохідника підземного з повним робочим днем на підземних роботах, підземного прохідника з повним робочим днем у шахті «Петровська», м. Донецьк, шахті «Петровська» ВО «Донецьквугілля», у Шахтобудівельному управлінні №1 ВО «Донецьквуглебуд» (натепер - ДП «Шахта «Петровська»).

У звязку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до пільгового стажу, посилаючись неприйнятність уточнюючих довідок.

Інших підстав для не зарахування спірних періодів роботи позивача у шахті «Петровська», м. Донецьк, шахті «Петровська» ВО «Донецьквугілля», у Шахтобудівельному управлінні №1 ВО «Донецьквуглебуд» (натепер - ДП «Шахта «Петровська») до пільгового стажу в оскарженому рішенні не зазначено.

Враховуючи наведене посилання відповідача у відзиві на позов на інші причини не зарахування певних періодів до пільгового стажу, які органом Пенсійного фонду не зазначені в оскарженому рішенні, - є неприйнятними.

З огляду на наведене порушені права в цій частині підлягають відновленню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1983 року по 14.01.1987 року у середньому ПТУ № 103 м.Донецьк за професіями електрослюсар підземний четвертого розряду, машиніст підземних установ.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Після закінчення навчання позивач в межах встановленого строку був зарахований на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, він мав право на зарахування періоду навчання до пільгового стажу роботи.

Відмовляючи в зарахуванні періоду навчання до пільгового стажу, відповідач порушив права та законні інтереси позивача.

З огляду на наведене порушені права в цій частині підлягають відновленню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду проходження позивачем строкової військової служби з 25.06.1987 року по 28.05.1989 року.

Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією та займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, він мав право на зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відмовляючи в зарахуванні періоду проходження строкової військової служби до пільгового стажу, відповідач порушив права та законні інтереси позивача.

З огляду на наведене порушені права в цій частині підлягають відновленню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.12.1993 року по 03.12.1994 року на посаді стрілка у відділі охорони Петровського машзаводу ВО «Донецьквугілля», то зазначена посада не включена до відповідних списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджені Кабінетом Міністрів України (список №1 чи список №2), а тому відповідач правомірно не зарахував вказаний період роботи до пільгового стажу. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Повноваження адміністративних судів визначені Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший), суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування оскарженого рішення відповідача із зобов'язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, про що також просив позивач, є правом суду, а не обовязком, яке не виключає існування принципу обовязковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.13 Десантників, 29/63) до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.Трифонова, 38а) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області від 09.02.2018 року № 383 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.02.2018 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.Трифонова, 38а, ) на користь ОСОБА_1 (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.13 Десантників, 29/63, код ІПН НОМЕР_1) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 04 квітня 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.