Справа № 310/8955/16-а(2-а/310/43/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 року справа № 310/8955/16-а(2-а/310/43/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Уханенка С.А. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 року (суддя Черткова Н.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 року скасувати, та винести нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що з 08.09.2005 року її була призначена пільгова пенсія по Списку №1, а не пенсія за віком, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість висновків пенсійного органу про припинення нею участі у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення ВК Бердянської міської ради та отримувала компенсацію фізичним особам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" з 02.02.2007р. по 14.01.2009р., з 22.01.2009р. по 22.01.2015р., відповідно до наданих документів згідно чинного законодавства.

28.10.2015 року Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направило до Фонду соціального захисту населення клопотання про коригування індивідуальних відомостей про застраховану особу Позивача за період отримання допомоги по догляду за інвалідом І групи відповідно до ст. 13 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

02.12.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області було проведено позапланову перевірку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

За результатом проведеної перевірки було встановлено, що участь Позивача у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припинилась з 08.09.2005 року, тому управлінню соціального захисту населення необхідно подати індивідуальні відомості про застраховану особу за період лютий-грудень 2007-2009 року зі статусом скасовуючи. За період 2010 - січень - вересень 2015 року управлінням самостійно відкориговані індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 у звіті за жовтень 2015 року.

Також, 03.12.2015 року Бердянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було прийнято рішення №6 про утримання з Позивача надмірно сплачених грошових коштів, яке було оскаржено Позивачем в судовому порядку.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.07.2016 року по справі №310/2549/16-а було визнано незаконним рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області від 03.12.2015 року №6 про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 3 672 гривні 20 копійок з Позивача. Зобов'язано Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повернути грошові кошти, стягнуті на день постановлення рішення суду з Позивача на підставі рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області від 03.12.2015 року №6 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

В свою чергу, в подальшому Позивачу не був здійснений перерахунок стажу, у зв'язку з чим був зменшений розмір пенсійного забезпечення.

Не погодившись з вказаними діями Відповідачів, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Також, відповідно до п.п.3,4 пункту 1 порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою КМУ від 02.03.2011 року №178, нараховується та сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також за непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який згідно з висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Сплата єдиного внеску припиняється з дати працевлаштування або настання непрацездатності для цих осіб. Єдиний внесок нараховується на суми допомоги або компенсацій, нарахованих за базовий звітний період. Сплата єдиного внеску здійснюється в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України.

В свою чергу, згідно ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Поряд з вказаним, приписами ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що участь застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припиняється у разі якщо застрахованій особі відповідно до цього Закону призначено пенсію і вона не продовжує працювати або якщо застрахована особа відповідно до цього Закону набула права на довічну пенсію чи одноразову виплату.

Отже, з зазначених правових приписів вбачається, що особа, яка здійснює догляд за інвалідом І групи підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, за умови отримання нею зокрема компенсаційних виплат. В свою чергу, з отримуваних компенсаційних виплат здійснюється відрахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яке в свою чергу зумовлює виникнення у особи страхового стажу.

При цьому, у випадку призначення особі пенсії та відсутності факту продовження роботи, її участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припиняється.

Необхідно зауважити, що за приписами ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Як свідчать встановлені обставини справи, з 02.02.2007 року Позивачу було призначено допомогу відповідно до Постанови КМУ №558 від 29.04.2004 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 08.09.2005 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком за Списком №1, яка визначена положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а Закон України "Про пенсійне забезпечення" визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Тобто, призначена Позивачу пенсія за Списком №1 за своєю правовою природою є пенсією за віком, особливістю якої є наявність пільгових умов, а саме зменшення встановленого Законом пенсійного віку.

Отже, виходячи з того, що Позивачу 08.09.2005 року була призначена пенсія за віком на пільгових умовах та відсутності факту продовження нею роботи, вона припинала свою участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що в свою чергу зумовлює відсутність підстав для отримання нею страхового стажу.

Також, що стосується можливості скасування клопотання пенсійного органу про коригування індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, то суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст..5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.4 КАС України, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, з зазначеного вбачається, що підставою для звернення особи до суду є зокрема порушення її прав, свобод або інтересів рішенням суб'єкта владних повноважень оформленого у формі індивідуального акту.

В даному випадку, клопотання пенсійного органу про коригування індивідуальних відомостей про застраховану особу за своєю правовою природою не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки воно не має безпосереднього впливу на права, свободи або інтереси Позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ст..308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, Позивачем не було надано до суду належних пояснень або доказів, які б свідчили про безпідставність висновків суду першої інстанції та про необхідність скасування його рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26.03.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко