Справа № 662/2471/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 662/2471/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

14.12.2017 позивач звернувся з адміністративним позовом до Новотроїцького районного суду Херсонської області з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності ГУПФ України в Херсонській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1919/19/01-2017 - протиправними; зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1919/19/01-2017 з 01.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Однак відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії позивача, як колишнього працівника міліції, з огляду на збільшення грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України.

14.12.2017 ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 21.12.2017 о 15:00 год.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року №2147 - VІІІ.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської від 02.02.2018 було задоволено клопотання представника позивача про направлення адміністративної справи №662/2471/17 до Херсонського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 16.02.18 провадження у справі було зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/8/18 ( 820/6514/17).

На офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено рішення Верховного Суду від 15.02.2018 у зразковій справі №Пз/9901/8/18 (820/6514/17). Рішення набрало законної сили 17.03.2018.

Ухвалою від 26.03.2018 провадження у справі поновлено.

26.12.2017 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що порядок призначення та перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію, визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). На сьогоднішній день Закон № 2262-ХІІ не міститься жодної норми, яка б слугувала підставою для перерахунку пенсії відповідній категорії громадян. Відповідні зміни прийнято не було. У зв'язку з цим, постанову Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 не можна розглядати як акт, яким змінено розмір і види грошового забезпечення для поліцейських (як того вимагає положення ст.63 Закону № 2262-ХІІ), оскільки цим нормативно-правовим актом види і розмір грошового забезпечення поліцейських було встановлено вперше в історії української держави. Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що для прирівняння колишніх посад Міністерства внутрішніх справ до існуючих посад працівників Національної поліції України та здійснення перерахунку пенсій пенсіонерам із числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які отримують пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ, на сьогодні законних підстав немає. Внаслідок видачі УМВС України в Херсонській області довідки від 17.05.2017 № 1949/19/01-2017 у Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не виникає автоматично обов'язку по перерахунку пенсії позивачу. Крім того, до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 29.12.2017 р. № 2246-VІІІ не внесено жодних змін до видаткової частини бюджету, спрямованих на фінансове забезпечення перерахунку пенсій вказаній категорії громадян. Також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" не визначено територіальні органи Національної поліції як правонаступники територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України. Окрім цього, вважає, що позивачем подано позов з порушенням шестимісячного строку, встановленого ст.100 КАС України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

12.03.2018 відповідачем подано доповнення до відзиву, однак суд не приймає його до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.263 КАС України заявами по суті у даній категорії справ є позов та відзив. Крім того, згідно ч.1 ст.261 КАС України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 20.12.2017, надано до суду відзив 26.12.2017, а доповнення до відзиву надійшли 12.03.2018, тобто з порушенням встановленого судом процесуального строку.

З урахуванням положень п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів МВС України за вислугою років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 22.05.2014 Серія ААИ №573318.

Ліквідаційна комісія УМВС України в Херсонській області видала позивачу довідку від 17.05.2017 № 1949/19/01-2017 про розмір грошового забезпечення з 01 січня 2016 року за посадою заступник начальника РВ - начальник КМ Новотроїцького РВ УМВС/ заступник начальника відділу поліції, складену відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, наказу МВС від 06.04.2016 № 260, з метою перерахунку раніше призначеної пенсії.

У листопаді 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою, якою просив перерахувати його пенсію відповідно до вимог ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з окладів та інших додаткових видів грошового забезпечення поліцейських, тобто виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 01.12.2017 № 7984/03 повідомило позивача про відсутність нормативного акту, який би визначав умови, порядок та розміри перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 р. № 900-VIII ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Згідно ч.18 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 (далі - Постанова № 988) затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п.15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988.

З дня набрання чинності Законом України від 23.12.2015 р. № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей", а саме з 29.12.2015 р. настали підстави для здійснення перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

За правилами п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже, чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії.

Вказане не суперечить вимогам п.2 Порядку № 45 (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до п.3 Порядку № 45 (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Статтею 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено обов'язок нарахування та виплату пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не заперечується факт направлення на адресу останнього довідки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошового забезпечення, установленого для поліцейських.

При цьому, згідно з наявною у матеріалах справи копією довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 1949/19/01-2017 від 17.05.2017, відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988, наказу МВС України від 06.04.2016 р. № 260, розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 р., за посадою заступник начальника РВ - начальник КМ Новотроїцького РВ УМВС/ заступник начальника відділу поліції становить - 8931,90 грн.

У листопаді 2017 року представник позивача подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області адвокатський запит стосовно забезпечення про перерахунок ОСОБА_1 пенсії.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі № 21-484/а13 від 22.04.2014 р.

Постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 набрала чинності з 02.12.2015 р. та нею встановлені складові грошового забезпечення поліцейських, схеми окладів за відповідним званням поліцейських тощо.

Таким чином, факт введення (зміна) постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 грошового забезпечення поліцейських є підставою для перерахунку пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ.

Згідно ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фону України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, перерахунок та виплата провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Проте, до теперішнього часу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не здійснено жодної дії для забезпечення права позивача на перерахунок пенсії, що свідчить про протиправну бездіяльності відповідача.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 з 01.01.2016 р.

Доводи відповідача про неможливість здійснити перерахунок пенсії зважаючи на відсутність виділених коштів з Державного бюджету України, суд визнає необґрунтованими, оскільки відсутність виділених з Державного бюджету коштів не може бути підставою для невиконання покладеного на нього обов'язку з проведення перерахунку та виплати пенсії.

Крім того, під час вирішення спору по суті суд враховує те, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як пенсіонера органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

У відповідності до п.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2016 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005 р., якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Також у вказаному рішенні зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 р. № 8-рп/99, від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників органів внутрішніх справ, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Таким чином, суд вказує про протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу з підстав, зазначених у листі від 01.12.2017 №7984/03, та, як наслідок, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2016 р. на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 № 1949/19/01-2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що аналогічна правова позиція щодо даної категорії справ викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 р. по справах №№ 149/2631/17 (касаційне провадження № К/9901/777/17), № 711/6960/17 (касаційне провадження № К/9901/828/17), № 137/1254/17 (касаційне провадження № К/9901/86/17).

Також, аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 у зразковій справі №Пз/9901/8/18 ( 820/6514/17).

Безпідставним є також твердження відповідача про необхідність відмови у позові у звязку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року постанови № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб та листом Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2018 № 2900/05/22-2018, яким повідомлено Пенсійний фонд України про відсутність підстав для використання довідок про розмір грошового забезпечення, виданих до набрання чинності вказаною постановою КМУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскаржена у даному спорі бездіяльність відповідача не була та не могла бути повязана із постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103, оскільки остання була прийнята після звернення позивача до суду із вказаним позовом.

Відтак постанова КМУ від 21.02.2018 року № 103 не була покладена в основу відповіді на звернення позивача про перерахунок пенсії.

Крім цього суд відмічає, що умови постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 погіршують становище позивача, відтак вона не може мати зворотної дії у часі, що підтверджене також позицією, викладеною у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року у справі № 1-рп/99.

З урахуванням вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що в розумінні вказаних вимог позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988.

Твердження відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду також є безпідставними виходячи з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

Згідно ч.3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача у випадках, визначених чинним законодавством України, покладено обов'язок здійснювати призначення, виплату та перерахунок пенсій, в тому числі і колишнім працівникам ОВС України. Однак, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" не проведений відповідачем з 01.01.2016.

Враховуючи, що перерахунок пенсії та її виплату не проведено позивачу з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке, отримавши довідку, що була направлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області, на даний час перерахунок та виплату пенсії позивачу не провело, на переконання суду, право позивача з урахуванням заявлених позовних вимог щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч.3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ.

Також суд враховує, що позивач у листопаді 2017 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії, на яку отримав відмову, викладену у листі від 01.12.2017 № 7984/03. Після отримання від відповідача у грудні 2017 року відмови у перерахунку пенсії, ОСОБА_1 14.12.2017 звернувся з позовом до суду.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Крім того, визначаючись щодо заявленого клопотання, суд також врахував практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 р. вказано про те, що регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Європейський суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист.

Окрім цього, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що: "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду є безпідставними.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та про їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 р. № 900, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 та довідки від 17.05.2017 №1949/19/01-2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 № 900, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 та довідки від 17.05.2017 №1949/19/01-2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 10.2.4