Справа № 804/6960/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 рокусправа № 804/6960/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.), ухвалені в місті Дніпрі, в адміністративній справі №804/6960/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №351-13 про визначення податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000 грн., прийнятого 18.07.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника:

- транспортний засіб, який належить позивачу на праві власності та використовується ним, є об'єктом оподаткування відповідно до статті 267 ПК України;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, що розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, наявний автомобіль марки Land Rover, модель Range Rover Sport, тип пального бензин, об'єм циліндрів двигуна 4999 куб.см. 2013 року випуску, середньо ринкова вартість якого складає 1618494,05грн. що перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

- звіт №13/17А від 10.02.2017 року про оцінку автомобіля Land Rover, модель Range Rover Sport, що виконаний оцінювачем Пилипенко О.С., не є належним доказом, оскільки оцінка транспортного засобу проводилась на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2096, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, в той час як контролюючий орган при визначенні грошового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік керується Методикою

визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів.

Позивач направив до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін, як прийняту законно та обґрунтовану. У письмовому відзиві зазначено, що вартість транспортного засобу позивача становить менше ніж 1200000грн., а тому в силу статті 267 Податкового кодексу України такий транспортний засіб не є об'єктом оподаткування.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 є власником легкового автотранспортного засобу марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 5.0i V8, 2013 року випуску, об'єм двигуна 4999 куб. см., державний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2015 року. 18 липня 2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №351 -13, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік ОСОБА_1 в розмірі 25000грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 18.07.2017 року №351-13 не відповідає положенням Податкового кодексу України, оскільки воно прийнято за відсутності розрахунку середньо ринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і

торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Підпунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 ст.267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 року визначена у розмірі 3200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. 00 коп. (1200000 грн. 00 коп. = 3200 грн. 00 коп. х 375).

Механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений «Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів», затвердженою 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України № 66 (надалі «Методика визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів»).

Відповідно до пункту 2 «Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів» середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 за №403 (Офіційний вісник України, 2013 рік, №44, ст.1576).

Як передбачено пунктом 13 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньо ринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвиток забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (п.14 «Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів»).

Апеляційним судом досліджено «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році», розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому наявний автомобіль марки

Land Rover, модель Range Rover Sport, тип пального бензин, об'єм циліндрів двигуна 4999 куб.см. 2013 року випуску.

При здійснені судом калькуляції (розрахунку) на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньо ринкової вартості автомобіля позивача марки Land Rover, модель Range Rover Sport, тип пального бензин, об'єм циліндрів двигуна 4999 куб.см. 2013 року випуску, середньо ринкова даного автомобіля склала 1377208,17грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів статті 267 Податкового кодексу України, вказаний транспортний засіб є об'єктом оподаткування транспортним податком.

В матеріалах справи наявний звіт про оцінку транспортного засобу №13/17А від 10.02.2017 року, виконаного оцінювачем Пилипенко О.С., з якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover Sport 5.0i V8, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 на дату оцінки складає 976946,29грн.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що зазначений звіт про оцінку транспортного засобу №13/17А від 10.02.2017 року отриманий не в ході призначення судової експертизи. При цьому, вказане дослідження проводилось на виконання методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрована в МЮ України 24.11.2003 року №1074/8395, а не на виконання Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, якою керується податковий орган при визначенні грошового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік.

За таких обставин, суд не бере до уваги про оцінку транспортного засобу №13/17А від 10.02.2017 року як належний доказ в межах даної адміністративної справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що у контролюючого органу були наявні підстави для нарахування позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік у розмірі 25000грн., а відтак підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз вищевикладених норм та з'ясованих апеляційним судом обставин справи вбачається, що позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.07.2017 року №351-13 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення. Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року в адміністративній справі №804/6960/17 - скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 1 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладено 27 березня 2018 року.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук