Справа № 572/2825/17
Суддя: Слободянюк Б. К.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/2825/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К..

за участю секретаря судових засідань Кудіній А.Р., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Опалько Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_2 до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області за №991 від 28.04.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області «Про розірвання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» №991 від 28 квітня 2014 року та стягнути з позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 травня 2013 року на підставі рішення Вирівської сільської ради №656 від 17 квітня 2013 року між нею та відповідачем в особі сільського голови Солтиса Ю.П. укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торговельного призначення, за умовами якого їй була передана у користування земельна ділянка площею 86,20кв.м. з правом розміщення на ній тимчасової споруди площею 26,08 кв.м. Строк дії даного договору чотири роки з моменту його підписання, а саме по 20 травня 2017 року.

Позивач вказує, що на початку вересня 2017 року їй стало відомо про те, що рішенням відповідача укладений договір про встановлення особистого строкового сервітуту було розірвано. З наданого на її запит рішення позивачу стало відомо, що сільська рада розірвала договір ніби то на підставі поданої нею заяви. Вона звернулася до сільської ради з проханням мирного врегулювання спору, однак відповідач добровільно рішення не скасував. В зв'язку з чим, звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. У вступному слові виклала обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги згідно позовної заяви. Вказала, що в зв'язку з тим, що їй не було відомо про те, що рішення сільською радою скасовано та вказала, що вона не подавала заяву про його скасування, та їй не було відомо, що була подана така заява від її імені просить її позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. У вступному слові в обґрунтування заперечень проти позову пояснив, що в квітні 2014 року до сільської ради надійшла заява ОСОБА_2 про розірвання договору про встановлення особистого строкового сервітуту. На всіх заявах підписи ОСОБА_2 ідентичні, тому в працівників сільської ради не виникло сумнівів втому, що заяву підписувала ОСОБА_2, в зв'язку зим договір було розірвано. Вказує, що нема потреби скасовувати рішення сільської ради, оскільки термін дії договору про встановлення особистого строкового сервітуту закінчився у травні 2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дала показання про те, що ОСОБА_2 є її тіткою. Вона запропонувала ОСОБА_2 оформити ліцензію на продаж в її магазині алкогольних та тютюнових виробів, але остання їй відмовила. Після того, вона вирішила все оформити на себе і звернулася в сільську раду із заявою про розірвання договору укладеного з ОСОБА_2 від її імені, але поставила свій особистий підпис. Позивач не уповноважувала її для вчинення будь-яких дій від її імені.

Згідно Договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення від 20 травня 2013 року укладеного між ОСОБА_2 та Вирівською сільською радою в особі сільського голови Солтиса Ю.П. позивачу було встановлено особистий строковий сервітут на територію в с. Федорівка, на якій буде розміщуватись та використовуватись для провадження підприємницької діяльності Тимчасова споруда, площею 26,08 кв.м. Строк дії даного договору чотири роки з моменту його підписання. Договір вважається достроково припиненим (розірваним), якщо змінився власник або користувач Тимчасової споруди для розміщення якої було укладено даний договір.

Відповідно до п.5.1 зміна умов Договору, його дострокове розірвання можливе за взаємною згодою сторін, а у випадках, визначених Договором в односторонньому порядку.

Згідно рішення №991 від 28 квітня 2014 року Про розірвання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, встановлено, що розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, заключного нею з Вирівською сільською радою 20 травня 2013 року, вирішила договір розірвати з ініціативи Сервітуарія.

Разом з тим, з показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 судом достовірно встановлено, що заяву про розірвання договору особистого строкового сервітуту від імені ОСОБА_2 подала ОСОБА_6, яка не мала повноважень для подання такої заяви, відповідальною особою сільської ради не було встановлено особу заявника.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст..68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Таким чином судом встановлено, що приймаючи рішення про розірвання договору особистого строкового сервітуту №991 від 28 квітня 2014 року Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області були порушені права ОСОБА_2, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Документально підтвердженими судовими витратами є сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1600грн., згідно квитанції №55 від 20 листопада 2017 року, а також сплачені витрати за надання правничої допомоги, які підтверджуються квитанціями № 54 від 20 листопада 2017 року в розмірі 960грн. та №127 від 19 березня 2018 року в розмірі 765 грн.. Витрати на правову допомогу підтверджуються договорами про надання правової допомоги від 15 листопада 2017 року та від 10 січня 2018 року, а також актами про надання правової допомоги від 20 листопада 2017 року та від 06 березня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 242-246 ,139 КАС України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю

Визнати протиправним та скасувати рішення Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області за №991 від 28.04.2014 року.

Стягнути з Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на користь ОСОБА_2 1600 грн сплаченого судового збору.

Стягнути з Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на користь ОСОБА_2 1725 грн оплаченої правової допомоги.

Повний текст рішення сторони можуть отримати 02 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: .