Справа № 591/1831/18
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1831/18
Провадження № 2-а/591/304/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2017 року працівниками Конотопського міського відділу УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, який незаконно перебуває на території України.

В ході перевірки встановлено, що відповідач зареєстрованим на території України не значиться, громадянства не набув, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався, не значиться таким, що перетинав державний кордон на вїзд/виїзд. Зі слів відповідача, 5 квітня 2005 року він прибув в Україну, з того часу проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент виявлення мав паспорт громадянина ОСОБА_3 Федерації, виданий Генеральним Консульством РФ в м. Харків, з терміном дії до 21 квітня 2015 року.

12 серпня 2017 року відносно відповідача складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення штрафу в розмірі 510 грн. 29 серпня 2017 року Управлінням ДМС України в Сумській області було прийнято рішення № 156 про примусове повернення відповідача з України. З рішенням відповідач ознайомився та зобовязувався виїхати за межі України у визначений термін.

Позивач вказує, що відповідач незаконно перебуває на території України, не має змоги покинути територію України самостійно, в зв»язку з тим, що не має діючого паспортного документу для виїзду за кордон, а тому просить примусово видворити відповідача за межі території України, затримати відповідача строком на 6 місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Також позивач просить звернути постанову до негайного виконання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач пояснив, що мешкає на території України з 2005 року. Приїхав до рідних та залишився проживати, працює неофіційно. Підтвердив, що термін дії його паспорту закінчився в 2015 році, він надавав зобов»язання самостійно покинути територію України до 12.09.2017 року, але не вирішив питання отримання нового паспорту та самостійно не покинув територію України через відсутність грошей. Просить надати йому можливість самостійно покинути територію України.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 4 квітня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду на 4 квітня 2018 року.

Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 12 серпня 2017 року працівниками Конотопського міського відділу УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. З документів на момент виявлення мав паспорт ОСОБА_3 Федерації, виданий Генеральним Консульством ОСОБА_3 Федерації в Харкові від 21 жовтня 2010 року, з терміном дії до 21 квітня 2015 року, офіційно не працював, не навчався.

За результатами перевірки було встановлено, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набув, посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не документувався.

Згідно пояснень ОСОБА_2 він приїхав до України 5 квітня 2005 року і з того часу за межі України не виїздив, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

12 серпня 2017 року відносно відповідача складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 049770 за ч.1 ст.203 КУпАП (а. с. 7-8) та згідно постанови від 12 серпня 2017 року застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн (а. с. 12-13). Копію протоколу та постанови відповідач отримав, що підтверджується його підписом.

29 серпня 2017 року Управлінням ДМС України в Сумській області було прийнято рішення № 156 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 18) З рішенням відповідач ознайомлений, зобовязувався добровільно покинути територію України у термін до 12 вересня 2017 року (а.с.19).

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон) нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Строки дозволеного перебування іноземців або осіб без громадянства визначаються пп.2 п. 2 Постанови КМУ «Про затвердження порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку перебування та продовження або скорочення тимчасового перебування іноземців або осіб без громадянства на території України» №150 від 15 лютого 2012 року іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обовязок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у звязку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» розяснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 1 статті ст. 289 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в України, що виражається в знаходженні на території України без законних підстав.

Відповідач є громадянином ОСОБА_3 Федерації, документований паспортом РФ, який є недійсним, оскільки його строк дії закінчився 21 квітня 2015 року. Згідно наказу Державної прикордонної служби України № 830 від 16.08.2005 року про затвердження Інструкції про порядок встановлення та контролю за додержанням режиму в місцевих пунктах пропуску через державний кордон України, недійсними паспортними документами являються повністю або частково підроблені паспортні документи або термін дії яких закінчився, або які оголошено, компетентними органами, недійсними, або такі, що використовуються особою, яка не є їх власником.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не має змоги самостійно виїхати за межі території України в звязку з недійсністю його паспорту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявні всі необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України.

Крім цього, при розгляді справи сторони не вказали фактів, які б свідчили про неможливість примусового видворення відповідача за межі України за обставин, передбачених Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України затримання треба розуміти і як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний, і як адміністративно-процесуальний заходи, застосування яких обмежує право на свободу та особисту недоторканність людини (абзац п'ятий пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 року №12-рп/2003).

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на те, що відповідач не має належного фінансового забезпечення та паспортного документу щоб самостійно залишити територію України, суд приходить до переконання про необхідність затримання відповідача з метою забезпечення виконання рішення суду про його примусове видворення.

На підставі п.3 ч.2 статті 371 КАС України суд приходить до висновку про необхідність звернення до негайного виконання постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 288, 289 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Затримати строком на 6 місяців громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, який розташований за адресою: Чернігівська область, Ріпкінський район, село Розсудів, вул. Лісна, буд. 5.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення виготовлено 4 квітня 2018 року.

Суддя Г.В.Шелєхова