Справа № 205/7477/17 (2-а/205/244/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року справа № 205/7477/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року (головуючий суддя Басова Н.В.)

у справі № 205/7477/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі капітана поліції Нестеренка Сергія Васильовича,

про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі капітана поліції Нестеренка Сергія Васильовича, в якому просив:

визнати протиправними та незаконними дії відповідача з притягнення позивача до адміністративної відповідальності;

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 201426 від 04.11.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, зокрема, справа розглянута на місці зупинки транспортного засобу, постанова по справі винесена інспектором без участі та присутності позивача, без фактичного розгляду справи у передбачений законодавцем спосіб. При розгляді справи інспектором зроблений висновок про порушення п.11.13 ПДР, який не відповідає дійсності, оскільки позивач не рухався по тротуару, а під'їхав до магазину для завантаження вантажу і зупинився. При цьому дії позивача не створювали небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожували життю або здоров'ю громадян, не завдавали матеріальних збитків.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії ЕАА № 201426 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04.11.2017 скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. З відеозапису, наданого відповідачем, неможливо встановити факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, оскільки відеозапис починається з моменту розмови з водієм та на ньому не зафіксовано саме правопорушення, тому суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого наведеною вище нормою. Суд також зважав, що зазначена позиція позивача, у виправдання його дій, не знайшла свого спростування в судовому засіданні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, не повне з'ясування обставин, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Скаржник зазначає, що наданий суду відеозапис повністю підтверджує факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не заперечував, що їхав по тротуару, щоб під'їхати до магазину і завантажити мішок цементу. З відеозапису вбачається, що відстань від магазину до проїзної частини 2-3 метри, і у позивача не було ніякої необхідності рухатися по тротуару всупереч вимогам Правил дорожнього руху. Стосовно нездійснення відповідачем замірів відстані від автомобіля позивача до краю проїзної частини, скаржник зазначає, що спірна постанова у відношенні позивача за порушення п.11.13 ПДР - рух по тротуару, а не порушення п.15.10 «в», що передбачає інше стягнення - за суттєве перешкоджання руху пішоходам. З приводу посилання позивача на відсутність в його діях умислу, не створення перешкод чи аварійної ситуації для інших учасників руху, судом не враховано, що для настання відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП достатньо не виконати вимоги, встановлені ПДР, незалежно від настання при цьому несприятливих умов для руху іншим водіям.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Спірним є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 04.11.2017 інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі капітаном поліції Нестеренком Сергієм Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 201426, згідно якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Метробудівській, в районі будинку 21А в м. Дніпрі здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність означеної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 201426 від 04.11.2017.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься, зокрема, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п.11.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, забороняється рух транспортних засобів по тротуарам і пішохідним доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1.-26.3 цих Правил.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до п.п.26.1, 26.3 ПДР пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

У пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону рух транспортними засобами про тротуарам і пішохідним доріжкам. Виключенням з цього правила є рух транспортних засобів, які застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1.-26.3 цих Правил.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази - відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про недоведеність відповідачем вини позивача у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

З вказаного відеозапису чітко вбачається те, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснював рух по тротуару. Вказаний факт фактично не заперечувався і позивачем, який зазначив, що необхідність руху по тротуару обумовлена тим, що він під'їхав до магазину для завантаження мішку цементу.

Проте, вказані доводи позивача є безпідставними, оскільки Правилами дорожнього руху України заборонено рух про тротуарам, окрім вищезазначених винятків, які спірному випадку не мали місця, що позивачем не заперечувалось.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що наданими відповідачем та дослідженими доказами підтверджується факт порушення позивачем вимог п.11.13 Правил дорожнього руху, отже у діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому доказів, які б вказували на вимушеність таких дій, зокрема, у зв'язку з крайньою необхідністю, що згідно ст.17 КУпАП є обставинами, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Також доводи позивача спростовуються приписами п.2,3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якими поліція припиняє виявлені адміністративні правопорушення, а також вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Отже, за наведених вище обставин відповідач, притягнувши позивача до відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року у справі № 205/7477/17 скасувати, прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко