Справа № 804/1698/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 березня 2018 року справа № 804/1698/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; фактичне місце проживання: 51404, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (; місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26) про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2018 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), за минулий час, а саме за період з 01 липня 2014 року по 01 травня 2017 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) належної пенсії за минулий час, а саме за період з моменту припинення її виплати, тобто з 01 липня 2014 року по 01 травня 2017 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України;

- відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що при звернені до суду представником позивача сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № від 20.02.2018 року, тобто, за одну вимогу намайнового характеру, проте, за змістом позовних вимог ОСОБА_1 заявлено три позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивач, звертаючись до суду з трьома немайновими вимогами, повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі 2114,40 грн.

Частиною 1 статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Таким чином, позивачу слід доплатити та надати до суду квитанцію, як доказ сплатити судового збору із заявлених ним трьох немайнових вимог, у розмірі 1409,60 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі міста Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Також, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З документів, долучених до позовної заяви вбачається, що у позивача з відповідачем спірні правовідносини виникли ще у липні 2014 року, проте, з позовом позивач звертається до суду лише у березні 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом встановлено, що разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, проте, суд звертає увагу, що до заяви не надано жодних письмових доказів про вжиття відповідних заходів щодо отримання пенсійних виплат, а саме, у період з 01 липня 2014 року по 01 травня 2017 року, отже, позивач не міг не знати про порушення свого права протягом трьох років, враховуючи, що виплата пенсійного забезпечення здійснюється щомісячно за місцем проживання/перебування пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зауважує, що відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Отже, звертаючись з даним позовом до суду лише у березні 2018 року, з матеріалів, поданих до позовної заяви, вбачається, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду, тому, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати до суду письмові докази на підтвердження встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: 51404, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (; місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26) про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду оригіналу документа про доплату судового збору у розмірі 1409,60 грн., із заявлених позивачем трьох немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі міста Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101, а також, шляхом надання письмових доказів на підтвердження встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.П. Павловський