Справа № 817/255/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2018 року м. Рівне №817/255/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у якій просить суд визнати протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязати Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області починаючи з 22.07.2017 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач порушив її право на пільговий характер розрахункової величини збільшення пенсії за понаднормовий стаж, визначений частиною другою статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки вона отримує пенсію за віком як потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС та, відповідно, має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до вищезазначеної норми Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою судді від 29.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позову не визнав, подав суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому розрахунок та підвищення за понаднормативний стаж до пенсії позивача проведено відповідно до статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в той час як положення статі 56 Закону України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначають мінімальний стаж для набуття права на пенсію у повному розмірі.

Крім того відповідач покликався до змін, внесених Законом №2148-VIII від 03.10.2017 до частини другої статі 56 Закону України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яку доповнено словами та цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відтак, відповідач стверджував, що підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення №116595 (а.с.11) та посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживав, на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії В-1 №164550 (а.с.6).

15.12.2017 позивач звернулась до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж відповідно до частини другої статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.12).

Листом від 18.12.2017 №3030/04-29 Сарненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії з тих підстав, що позивачу призначено пенсію відповідно до норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із зниженням пенсійного віку, що передбачено статтею 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.13).

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі статтею 55 цього Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 15 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

В свою чергу Законом України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до вимог статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною другою статті 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796-ХІІ.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Частиною третьою статті 55 Закону №796-XII встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Відтак, не заслуговують на увагу висновки відповідача у тій частині, що позивач обрав умови та порядок пенсії, встановленої Законом №1058-IV, а тому і збільшення до пенсії за понаднормовий стаж йому слід обчислювати на підставі норм цього Закону.

Згідно частини другої статті 56 Закону №796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині 2 статті 56 Закону №796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону №1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №1058-IV, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07), 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16).

За таких обставин суд дійшов висновку, що відмов відповідача щодо перерахунку пенсії позивача, є протиправною, тому слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В даній справі відповідачем не доведено, що пенсія позивачу призначена на умовах, інших ніж передбачені у частині другій статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003.

Крім цього, суд зазначає, що частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 закріплено правило за яким, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Разом з тим, факт невиплати з вини відповідача позивачу нарахованої йому суми пенсії, судом не встановлено.

Щодо строку початку перерахунку пенсії позивачу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною четвертою статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася до відповідача 15.12.2017 (а.с.12), а перерахувати пенсію просить з 22.07.2017 року, однак право на відповідний перерахунок пенсії згідно положення частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV у позивача виникло з 01.01.2018. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення повністю з 01.01.2018.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені діями Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку пенсії із врахуванням пільг, встановлених пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991, про що було доведено до відома позивача листом. При цьому, означений лист безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє прав та обов'язків позивача, відтак не є актом індивідуальної дії, а тому й відсутні підстави для визнання його протиправним в судовому порядку.

Відповідно, суд вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є визнання протиправними дій органу Пенсійного фонду щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з часу визначеного частиною четвертою статті 45 Закону №1058-IV, а тому приходить до висновку про задоволення позову в такій частині з 01.01.2018.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує доводи відповідача у поданому відзиві на позовну заяву та зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, положеннями частини шостої цієї ж статті КАС України передбачена компенсація судових витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі звільнення сторони від сплати судових витрат.

В свою чергу, статтею 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI Про судовий збір встановлені пільги щодо сплати судового збору та визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, у якому органи Пенсійного фонду України відсутні.

За таких обставин, суд вирішує питання розподілу судових витрат у даній справі на загальних підставах. Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34500, Рівненська обл., Сарненський район, м.Сарни, вул. Суворова, буд. 88; ідентифікаційний код юридичної особи 41249821) щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 (34500, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 01.01.2018.

Зобовязати Сарненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області починаючи з 01.01.2018 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Присудити на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.