Справа № 357/1718/18
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1718/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону УПП в м.Київ рядового поліції Бондаренко А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 10.02.2018 року інспектором патрульної поліції роти батальйону №2 УПП м.Київ, рядовим поліції Бондаренко А.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 258555, якою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн., за те що він керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1, близько 16 год.40 хв. по вул.Леваневського,26 в м.Біла Церква, повернув ліворуч, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 додаток 2 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови та просив суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти батальйону №2 УПП м.Київ, рядового поліції Бондаренко Анни та скасувати постанову серії ВР № 258555 від 10.02.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; закрити провадження по справі.

Позивач в судовому засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав відзив на позов, в якому просив розглянути позов за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши, що позивачем не було виконано вимоги дорожньої розмітки 1.3 пункту 34 ПДР, так як повернувши ліворуч, він одночасно перетнув дорожню розмітку 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, в результаті чого міг спричинити створення аварійної обстановки. Щодо зазначення у постанові відповідачем різних адрес скоєння адміністративного правопорушення в пунктах 2,6, як вказав позивач в позові, зазначив, що на бланку винесеної постанови в пункті 2 зазначено «місце розгляду справи», а в пункті 6 - «місце скоєння адміністративного правопорушення», тобто позивач здійснив поворот ліворуч, порушивши дорожню розмітку 1.3 рухаючись по вул.Леваневського,26, а розгляд справи був проведений відповідачем на вул.Леваневського,36 після того, як позивач здійснив зупинку. Таким чином ним були виконані всі вимоги з оформлення правопорушення, жодних клопотань позивач не заявляв, а тому на водія за порушення п. 34 ПДР було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 10.02.2018 року інспектором патрульної поліції роти батальйону №2 УПП м.Київ, рядовим поліції Бондаренко А.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 258555, якою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн., та відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягненно до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за те що він керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1, близько 16 год.40 хв. по вул.Леваневського,26 в м.Біла Церква, повернув ліворуч, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 додаток 2 ПДР. (а.с.4).

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП - Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.34 ПДР України.

Згідно п. 34 ПДР Горизонтальна розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху; згідно з пунктом п.34.1 розділу 34 цих Правил.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 10.02.2018 року керуючи автомобілем по вулиці Леваневського за пішохідним переходом позивач звернув праворуч і зупинився біля будинку Леваневського,40. Після чого до нього підійшов рядовий поліції з вимогою надати документи, вимоги інспектора він виконав, на вимогу пред'явити докази по даній справі йому було відмовлено з посиланням на те, що ведеться відеофіксація «Боді камерою», та після чого на нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, ст.258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. В переліку статей відсутнє посилання на ст.122 КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого п.34 ПДР не визнав, зазначивши, що в постанові ВР № 258555,вказано що рухаючись за кермом автомобіля в м.Біла Церква по вул.Леваневського,26, водій повернув ліворуч, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 додатку 2. Тобто взагалі не зрозуміло, в чому саме, та у якому правопорушенні його звинуватив інспектор поліції Бондаренко А., та які саме обставини були ним встановлені, яким технічним засобом був здійснений фото або відеозапис, не надано докази вчинення ним правопорушення. Позивач зазначає, що рухаючись на транспортному засобі, не було видно жодної розмітки, про що позивач додав фотозображення дороги де відбулася зупинка інспектором його автомобіля.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеному, відповідач встановлений обов'язок довести правомірність своїх дій та рішення, як таких що відповідають вимогам ст.2 КАС України не виконав, на пояснення позивача, відповідач направив відзив, не додавши жодного доказу та не спростувавши фото доказ доданий позивачем до справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 122, 280, 283, 293 КУпАП, 9,19,77,78,242-246,250,293,295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 258555 від 10.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. Я. Ярмола