Справа № 522/13884/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/731/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря Шевчик В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського міського голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.07.2017 року звернувся до суду з позовом до Одеського міського голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії, а саме просить зобовязати відповідача вжити заходів для встановлення чинності статті 49 Конституції України, статті 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя», статті 7 Закону України «Про звернення громадян» у межах КУ «Одеська дитяча міська поліклініка №4» та відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 78 000 грн.

При цьому посилається на наступні обставини: 18.01.2017 року головний лікар дитячої поліклініки №4 відмовився прийняти заяву позивача, в якій останній просив взяти його дитину на медичне обслуговування та 19.01.2017 року він залишив звернення цьому факту правопорушення на Урядову «гарячу лінію». 30.01.2017 року Департамент охорони здоровя Одеської міської ради направив позивачу лист, в якому не вирішив питання по суті. 06.03.2017 року о 08.25 год. позивач зателефонував до реєстратури Одеської дитячої міської поліклініки № 4 з проханням направити лікаря до нього до дому, адже захворіла його дитина, працівниця реєстратури відмовила у наданні медичних послуг. 17.05.2017 року позивач звернувся до педіатра вищезазначеного закладу із проханням надати медичні послуги його дитині, проте йому знов було відмовлено. Позивач посилаючись на ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» зазначив, що відповідач міський голова ОСОБА_2 не забезпечив чинність Конституції України та Законів України у підвідомчих йому закладах (КУ «Одеська дитяча міська лікарня №4»). Вищезазначене завдало позивачу моральних страждань, які він оцінив у розмірі 78000 грн.

Дана справа надійшла до провадження судді Свяченої Ю.Б., ухвалою суду від 31.07.2017 року суддя заявила самовідвід по даній справі.

Справа була передана на повторний автоматичний розгляд судді Тарасову А.В.

Ухвалою суду від 03.08.2017 року було відкрите провадження у справі (суддя Тарасов А.В.).

У зв`язку з рішенням Першої Дисциплінарної палати від 07.12.2017 року № 3943/1дп/15-17 до ухвалення ОСОБА_3 Правосуддя рішення про звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати у відношенні судді Тарасова А.В., відповідно до наказу керівника апарату суду № 219/а від 08.12.2017 року та на підставі службової записки помічника судді Ткаченко О.О., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 14.02.2018 року прийнято до розгляду провадження по справі та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача був належним чином сповіщений про розгляд справи, проте відзив на позов суду не надав, тому з урахуванням ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З 22.03.2018 року по 29.03.2018 року суддя перебувала у відпустці.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як стверджується в позові звертався 18.01.2017р. до головного лікарі дитячої поліклініки №4 м. Одеси щодо взяття його дитини на медичне обслуговування, в якому йому було відмовлено.

По цьому факту позивач 19.01.2017 року звертався на урядову «Гарячу лінію», на що йому Департаментом охорони здоровя Одеської міської ради листом від 30.01.2017 року було повідомлено, що дільничні педіатри КУ «Дитяча міська поліклініка № 4» забезпечують надання медичної допомоги дітям вдома лише на території обслуговування установи. Департамент рекомендував для забезпечення права дитини позивача на належну медичну допомогу зареєструвати місце проживання дитини у встановленому законодавством порядку, оскільки чисельні звернення показали, що у зверненнях зазначаються різні адреси.

Позивач в позовній заяві висловлює свою позицію щодо незадовільного прийому та обслуговування громадян в КУ «Дитяча міська поліклініка № 4».

Згідно ст. 33 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоровя, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій. Кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров'я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.

У відповідності до п.3.2 Статуту КУ «Дитяча міська поліклініка №4», затвердженого рішенням ОМР № 1426-VII від 07.12.2016 р., основними завданнями Установи є надання кваліфікованої, спеціалізованої, консультативно-діагностичної педіатричної допомоги дітям міста за дільнично-територіальним принципом.

Отже, як вірно зазначено Департаментом охорони здоровя Одеської міської ради медична допомога дитячому населенню м. Одеси при амбулаторному лікуванні надається дитячими міськими поліклініками за територіальним принципом.

Територіальний принцип передбачає, що органи охорони здоровя та амбулаторною установою охорони здоровя закріплюється певна територія, на якій проживає визначена кількість населення.

Оскільки до суду не надано відомостей щодо місця реєстрації дитини позивача, суд не може безспірно встановити, чи відноситься місце проживання дитини позивача до територіальної належності КУ «Дитяча міська поліклініка № 4» та чи мають лікарі вказаної установи приймати дитину позивача на медичне обслуговування.

Отже, суд не вбачає в діях працівників КУ «Дитяча міська поліклініка № 4» порушень положень чинного Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя». Крім того, суду не надано доказів з боку позивача стосовно того, що дитина була у такому стані, яке б виправдало його прийняття на лікування лікарями КУ «Дитяча міська поліклініка № 4» згідно ч.2 ст. 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя».

Також, відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

За розглядом справи судом встановлено, що Департамент надав відповідь на звернення ОСОБА_4 у строк, передбачений чинним законодавством.

Обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг передбачені статтею 19 Закону України «Про звернення громадян».

Виходячи з положень даної статі порушень Департаментом своїх обовязків судом не встановлено та з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до п. 1, 18 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

Жодних доказів на підтвердження бездіяльності саме Одеського міського голови ОСОБА_2 щодо порушень Закону України та Конституції України Департаментом охорони здоровя ОМР та КУ «Дитяча міська поліклініка № 4» з боку позивача до суду не надано.

Також, позивач просить зобовязати відповідача вжити заходів для встановлення чинності статей Конституції та Законів України в межах комунальною установи «Одеська дитяча міська поліклініка № 4».

Відповідно до п. 4 Указу Президенту України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» нормативно-правові акти Верховної ОСОБА_3 України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

Отже, встановлення чинності закону ніяк не входить до кола повноважень голови Одеської міської ради, тому в цій частині вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував завдані моральні страждання у звязку з зверненнями позивача та належного обґрунтування вказаної в позові суми моральної шкоди у розмірі 78 0000 грн. При цьому суд враховує відсутність взаємного звязку такої вказаної шкоди з діями відповідача та не встановлення вини відповідача у завданні позивачу моральної шкоди.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-79, 241 - 244 КАС України, ст. 23 ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування»,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеського міського голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 30.03.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.

30.03.18