Справа № 813/171/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1377/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року про повернення позовної заяви (постановлену головуючим суддею Костецький Н.В. у м. Львові) у справі № 813/171/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Бродівського суду про визнання дій неправомірними , зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати дії посадових осіб Бродівського райсуду, голови суду та керівника апарату неправомірними; зобов'язати адміністрацію Бродівського райсуду забезпечити розгляд скарги від 14.11.2017 відповідно до норм права; визнати, що відповідач перевищив свої службові повноваження, зловжив своїм службовим становищем.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву - повернуто позивачеві.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а саме наявності хвороби та висновків лікарів про заборону виконувати йому будь які фізичні навантаження, не має можливості сплати судовий збір. Крім цього зазначає, що за одинакових обставин та доказів Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звільнив його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині її мотивів, а в решті - залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2018 скаргу ОСОБА_1 до адміністрації Бродівського суду про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, залишено без руху, оскільки така подана без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, а саме:

- у скарзі позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти позивача та не зазначено відомостей щодо їх відсутності, також не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), номеру засобу зв'язку і адресу електронної пошти відповідача та не зазначено чи така інформація відома позивачеві;

- відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, позивачем ьне додано документ про сплату судового збору;

- у прохальній частині скарги вимоги не викладені конкретно, а саме не вказано які саме дії оскаржуються.

- долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку.

- позивачем не додано документ про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали від 12.01.2018 про залишення позовної заяви без руху позивачем долучено доповнення до адміністративного позову, у якому зазначено:

1. Даний адміністративний позов подається у відповідності до ст. 2 КАС України.

2. Будь яких інших відомостей стосовно відповідача у позивача відсутні.

3. Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Посилаючись на важкий матеріальний стан, викликаний невиліковними, прогресуючими хворобами, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК і ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить суд звільнити позивача від сплати судового збору, а судові витрати покласти на відповідача.

Вважаючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк суд першої інстанції повернув позивачеві позовна заява.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, разом з тим, не може погодитись з мотивами, на підставі яких було постановлена оскаржувана ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини ( рішення від 19.06.2001 року Справа «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) -заява № 28249/95), де суд дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

На підтвердження свого скрутного матеріального становища позивач долучив довідки з поліклініки, виписки із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідку про розмір отриманої пенсії.

Згідно поданих доказів встановлено, що позивач часто перебуває на стаціонарному лікуванню та йому заборонено виконувати будь які фізичні навантаження. Крім цього, відповідно до довідки № 210 Бродівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України розмір місячної пенсії за віком становить 2677 грн 62 коп. (а.с. 16 - 27)

Враховуючи наведене вище та враховуючи майновий стан апелянта, суд вважає, що матеріальне становище позивача не дозволяє йому сплатити судовий збір за подання позовної заяви, а тому були всі підстави для звільнення останнього від сплати судового збору, що і було зроблено судом апеляційної інстанції під час відкриття апеляційного провадження та судом касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1

Стосовно інших недоліків позовної заяви, які зазначені в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2018, то такі згідно матеріалів справи позивачем не були усуненні у встановлений судом строк.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 168 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 4 ст.317 цього Кодексу, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви прийнята правильно, разом з тим з усіма мотивами повернення колегія суддів не погоджується і вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 813/171/18 змінити в частині мотивів, щодо сплати судового збору.

В іншій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 30 березня 2018 року