Справа № 802/291/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 квітня 2018 р. Справа № 802/291/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1О.) із позовом до Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що позивачу з 15.05.2017 року призначено відповідачем пенсію за віком у розмірі 1053,67 грн. На переконання ОСОБА_1, такі дії Пенсійного фонду порушують її право на пенсійне забезпечення у розмірі не меншому прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність, що передбачено ст. 46 Конституції України.

Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду із позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 27.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

19.03.2018 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У якому, зокрема, зазначено, що на дату звернення до Пенсійного фонду для призначення пенсії ОСОБА_1 мала загальний стаж роботи 21 рік 03 місяці та 26 днів (коефіцієнт з урахуванням кратності 1,35 становить 0,28688) - розраховується відповідно до ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону мінімальний розмір пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом встановлюється жінкам, страховий стаж яких становить не менше 30 років.

За наявності страхового стажу меншої тривалості пенсія за віком встановлюється в розмірі пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Так, відповідач зазначає, що позивачу з урахуванням зазначених норм чинного законодавства призначено пенсію в сумі 1053,67 грн. пропорційно до наявного страхового стажу.

Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

18.07.2017 ОСОБА_1 звернулася до Іллінецького об'єднаного УПФУ Вінницької області для призначення пенсії за віком, пенсія призначена згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 15.05.2017, тобто з дня набуття права на пенсію.

Обчислення пенсії проведено на підставі заробітної плати за період з 01.11.1987 по 31.10.1992 та з 01.07.2000 по 10.07.2011 (коефіцієнт заробітку - 1,19857).

На дату звернення до Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 мала стаж роботи 21 рік 03 місяці та 26 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,28688).

Акт зустрічної звірки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №328 від 11.08.2017 повністю підтвердив первинні документи, які були використані при нарахуванні пенсії тому Розпорядженням №134634 від 28.08.2017 ОСОБА_1 затверджено розрахунок пенсії в сумі 1053,67 грн., з них:

828,95 грн. - основний розмір пенсії;

100,38 грн. - доплата до прожиткового мінімуму;

124,34 грн. - підвищення відповідно до ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

28.08.2017 позивач звернулась до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про перерахунок і підвищення їй розміру пенсії до розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Листом №Б-24-03 від 08.09.20176 відповідач повідомив ОСОБА_1О, що пенсія їй обчислена та виплачується згідно чинного законодавства.

Позивач, вважаючи дії відповідача такими, що порушують її права, звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позову, суд виходив з такого.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції, чинній на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частинами першою та другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму / мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність / мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Аналіз норми статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996р. №9 оскільки Конституції України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах "Проніна проти України" від 18.07.2006р., "Богатова проти України" від 07.10.2010р. та "Петриченко проти України" від 12.07.2016р. наголошує на тому, що суди мали врахувати посилання позивачів на статтю 46 Конституції України як обґрунтування їхніх вимог, та пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум.

У рішенні у справі "Великода проти України" від 03.06.2014р. Європейський суд з прав людини зазначає, що неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на щомісячне отримання пенсійних виплат у розмірі не нижчому, ніж встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у зв'язку із чим дії відповідач, що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі нижчому від прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність є протиправними.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобовязання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня призначення пенсії, підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі нижчому від прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність.

Зобов'язати Іллінецьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (пр-т Юності, 18/506, м. Вінниця, 21021, ід. номер НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька обл., 22700, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович