Справа № 816/493/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/493/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про:

1) визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434;

2) визнання протиправною бездіяльності щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434;

3) зобов'язання розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434;

4) зобов'язання надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434 з урахуванням обставин, встановлених судом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем не розглянуто по суті його звернення від 09.01.2018 та не надано відповідь щодо порушених у зверненні питань, чим порушено права позивача. Наголошував на тому, що за результатами розгляду його звернення йому надіслано лише лист Полтавського районного відділення Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.01.2018 за вих. № Ф-67/115/104/02/2018, який не містить відповіді на поставлені у зверненні від 09.01.2018 питання та викладені обставини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №10 від 23 березня 2018 року у зв'язку перебуванням судді Довгопол М.В. у відпустці здійснено повторний автоматизований розподіл справи №816/493/18 та передано справу судді Головку А.Б.

27 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти позову, вказуючи про виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» та надання позивачеві у повному обсязі відповіді на питання, порушені у зверненні № 7718434. Зауважував, що зазначене звернення позивача, подане через Державну установу «Урядовий контактний центр», зареєстроване в ГУНП в Полтавській області 11.01.2018 за № ФИ-32/Кц, його розгляд доручено Слідчому управлінню ГУНП в Полтавській області, яким звернення зареєстровано за № 24/ФИ-15/Кц. Відповідь на вказане звернення надано листом Слідчого управління від 31.01.2018, номер якого містить, крім іншого, реєстраційний номер звернення позивача. Наголошував, що копія доданого до позовної заяви листа Полтавського районного відділення Головного управління Національної поліції в Полтавській області не є відповіддю на звернення позивача № 7718434. Враховуючи наведене, відповідач просив позов залишити без задоволення /а.с. 44 - 46/.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач 10.01.2018 через Урядовий контакт-центр звернувся із заявою від 09.01.2018, адресованою особисто начальнику Головного управління Національної поліції в Полтавської області полковнику поліції Замахіну А.Л., у якій посилався на затягування посадовими особами Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області строків досудового розслідування кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 та невжиття дієвих і достатніх заходів досудового розслідування, зволікання у збиранні доказів. У зв'язку з викладеним, просив ініціювати забезпечення виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 справа № 554/12566/15-к з встановленням належного відомчого контролю, вимагав звернути увагу на викладені ним обставини у зверненні та забезпечити закінчення досудового розслідування протягом розумного строку /а.с. 32-33/.

Дане звернення за реєстраційним номером ФИ-7718434 надійшло до Головного управління Національної поліції в Полтавській області 11 січня 2018 року та зареєстровано за № ФИ-32/Кц, про що свідчить витяг з Журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою, засвідчена копія якого залучена до матеріалів справи /а.с. 52 - 53/.

12 січня 2018 року вказане звернення передано до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавської області та зареєстроване за № 24/ФИ-15/Кц, що підтверджується штампом реєстрації на відповідному зверненні /а.с. 48/.

Листом від 31.01.2018 за вих. номером, крім інших, № 24/ФИ-15/Кц, підписаним т.в.о. начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавської області Ляліним В.А., повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зокрема, про те, що з метою з'ясування обставин, зазначених у зверненнях, проведено службове розслідування; з метою проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також виконання, наданих вказівок прокуратури та ухвали слідчого судді щодо встановлення строків досудового розслідування та інших ухвал, якими визнано бездіяльність у кримінальному провадженні 07.11.2017 створено слідчу групу, до якої включено слідчого СУ ГУНП Нагієву С.С. Стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001109 перебуває на особистому контролі керівництва слідчого управління ГУНП, а також роз'яснено порядок оскарження рішень, дій та/або бездіяльності слідчого /а.с.55-56/.

Також судом встановлено, що позивачем отримано лист Полтавського районного відділення Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.01.2018 за вих. № Ф-67/115/104/02/2018 за результатами розгляду його електронного звернення від 18.01.2018, який позивачем розцінено як відповідь на його звернення від 09.01.2018 /а.с. 37/.

Посилаючись на те, що звернення від 09.01.2018 не розглянуто по суті та не надано відповіді щодо порушених у зверненні питань, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам позивача, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян".

Частиною першою статті 1 названого Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 вказаного Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Суд зауважує, що звернення позивача від 09.01.2018 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", а відтак, в силу положень частини першої статті 7 названого Закону мало бути розглянуто по суті особою, якій його адресовано.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до частини першої якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною третьою статті 15 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Суд звертає увагу на те, що звернення позивача від 09.01.2018 хоча і подано через Урядовий контакт-центр, однак адресоване особисто начальнику Головного управління Національної поліції в Полтавської області полковнику поліції Замахіну А.Л. та стосувалось організації досудового розслідування у кримінальному провадженні посадовими особами слідчого відділу Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За приписами частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 №1177 (надалі - Положення № 1177), щодо кожного звернення не пізніше ніж у п'ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до свого провадження; передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС; надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно із пунктом 4.4. Положення № 1177 рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Аналогічні приписи містять і пункти 3, 7 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930, який набрав чинності 26.01.2018.

Суд враховує, що звернення позивача від 09.01.2018 № ФИ-7718434 стосувалося роботи структурного підрозділу та посадових осіб такого підрозділу (слідчого відділу) Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області, а тому мало бути розглянуте по суті з наданням відповіді на кожне поставлене запитання особою, якій його адресовано, а саме - начальником Головного управління Національної поліції в Полтавської області. Відповідачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження правових підстав для передання звернення позивача від 09.01.2018 Слідчому управлінню ГУНП в Полтавській області.

Також суд наголошує, що лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 31.01.2018 адресований як позивачу - ОСОБА_1, так і іншій особі - ОСОБА_4, складений за результатами розгляду ряду звернень, а саме: адресованих до Державної установи «Урядова гаряча лінія» за № Фи -7718443, № Фи - 7723465 від 10.01.2018, № Фи-7725327, № Фи-7724225, №Фи-7724344 від 11.01.2018, №Фи-7747224 від 17.01.2018, № Фи-7758331 від 19.01.2018, № Фи-7759333, № Фи-7758672, № Фи-7759066 та КБУ «Обласний контактний центр» за № Фи -7723481 від 10.01.2018, № Фи- 7718442, № Фи-7734439, № Фи-7734419 від 14.01.2018, № Фи-7747157 від 17.01.2018, № Фи-7758367, № Фи-7759377 від 19.01.2018 та з інших питань, при цьому не містить посилання на розгляд звернення позивача № ФИ-7718434.

Суд бере до уваги доводи відповідача у відзиві про те, що у листі від 31.01.2018 безпосередньо не зазначено про розгляд звернення позивача № ФИ-7718434, однак вихідний номер зазначеного листа включає реєстраційний номер звернення позивача № ФИ-7718434 у Слідчому управлінні ГУНП в Полтавській області № 24/ФИ-15/Кц, що свідчить про розгляд вказаного звернення позивача.

Разом з тим суд зауважує, що листом Слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 31.01.2018 не вирішено усі порушені у зверненні позивача № ФИ-7718434 питання. Крім того, із змісту вказаного листа неможливо точно встановити, в якій частині лист стосується розгляду саме звернення позивача № ФИ-7718434.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що лист Слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 31.01.2018 не є належною відповіддю на звернення позивача № ФИ-7718434.

Водночас суд критично оцінює посилання позивача на те, що на його звернення № ФИ-7718434 надано відповідь листом Полтавського районного відділення Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.01.2018 за вих. № Ф-67/115/104/02/2018, оскільки вказаний лист стосується розгляду електронного звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018. Крім того, будь-яких доказів передачі звернення позивача № ФИ-7718434 до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області матеріали справи не містять. За наведених обставин судом не надається правова оцінка листу Полтавського районного відділення Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.01.2018.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, відповідач не довів правомірності допущеної бездіяльності.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги відсутність доказів розгляду по суті відповідачем звернення позивача від 09.01.2018 із наданням відповіді щодо усіх порушених питань, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо допущення відповідачем оспорюваної бездіяльності в частині не розгляду звернення.

Вирішуючи питання про ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що за нормами Конституції України, як нормами прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Тому належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 та зобов'язання відповідача розглянути звернення.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття належних заходів реагування по його зверненню від 09.01.2018 № 7718434, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вжиття належних заходів реагування по зверненню громадян та проведення службового розслідування за наслідками такого звернення є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Суд зазначає, що вжиття відповідних заходів реагування за зверненнями громадян належить до дискреційних повноважень органу, що розглядає звернення. Також суд враховує, що позивачем не обґрунтовано у позовній заяві, які саме заходи реагування за його зверненням від 09.01.2018 № 7718434 повинен був вжити відповідач.

Відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття належних заходів реагування по його зверненню від 09.01.2018 № 7718434 задоволенню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434, оскільки задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача розглянути звернення від 09.01.2018 реєстраційний № 7718434 передбачає і надання відповіді на таке звернення.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні. Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83,м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83,м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) від 09.01.2018 реєстраційний № ФИ-7718434.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83,м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) розглянути звернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) від 09.01.2018 реєстраційний № ФИ-7718434.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко