Справа № 805/623/18-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 р. Справа№805/623/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 (далі: позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (далі; відповідач, УПСЗН) про визнання дій Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради протиправними про припинення нарахування та виплати державної соціальної допомоги, зобов'язання виплатити заборгованість по державній соціальній допомозі за весь час припинення виплати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав право на отримання державної соціальної допомоги, як інвалід з дитинства, до досягнення 18-ти річного віку. До досягнення ним 18-ти річного віку, тобто до 23 серпня 2017 року вповноваженою на отримання належної йому державної соціальної допомоги була його мати - ОСОБА_2, яка перебуває на обліку, як переміщена особа, згідно довідки від 17 червня 2015 року № 6 з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1. З усної відповіді відповідача йому стало відомо, що з липня 2016 року йому були припинені виплати соціальної допомоги у зв'язку із закінченням терміну довідки. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить зобов'язати відповідача виплатити заборгованість по державній соціальній допомозі з 01 липня 2016 року.

13 березня 2018 року через відділ діловодства та архівної роботи суду, відповідачем поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що позивачу була призначена державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю з 01 серпня 2014 року по 22 серпня 2017 року. З 01 липня 2016 року була припинена у зв'язку із закінченням терміну дії довідки яка не відповідала вимогам чинного законодавства, довідка була відправлена до архіву. Розгляд справи просили проводити у відсутність відповідача (арк. справи 34).

Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представником позивача через відділ діловодства та архівної роботи подана заява про розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених статтею 205 КАС України не має, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_4, виданого Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області у вересні 2015 року. В розділі місце проживання зазначено: АДРЕСА_2 (арк. справи 17).

Відповідно до копії посвідчення, виданого Калінінським УПСЗН м. Горлівки Донецької області , серія НОМЕР_3 від 11 серпня 2006 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 призначалась державна соціальна допомога на дитину - інваліда ОСОБА_1 (арк. справи 5).

ОСОБА_2, з 17 червня 2015 року відповідно до довідки від 17 червня 2015 року № , виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, взята на облік, як особа, яка перемістилась з з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, в якій зазначене фактичне місце перебування: АДРЕСА_1 (арк. справи 6).

З копії медичного висновку № 21 від 26 травня 2014 року на дитину інваліда у віці до 18 років, що був дійсний до 23 серпня 2017 року, вбачається, що захворювання, яке має ОСОБА_1, відповідають розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 переліку медичних показань, які дають право на отримання допомоги на дітей інвалідів дитинства у віці до 18 років, затвердженого наказом Міністерством охорони здоров'я (арк. справи 20).

03 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до УПСЗН м. Костянтинівки, з метою отримання допомоги на дитину інваліда у зв'язку з переміщенням з району, розташованого на лінії зіткнення до міста Костянтинівка Донецької області (арк. справи 21).

Рішенням Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 21 липня 2015 року, ОСОБА_2 призначена державна соціальна допомога за період з 01 червня 2014 року по 22 серпня 2017 року у розмірі 1307,30 грн. (арк. справи 22).

Згідно розпорядження Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 25 квітня 2016 року, ОСОБА_2 здійснений перерахунок допомоги, та встановлений розмір допомоги з 2016 року по 22 серпня 2017 року у сумі 1556,50 грн., код виплати 169 (арк. справи 25).

Відповідно до розпорядження Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 13 червня 2016 року, виплати державної соціальної допомоги призупинені з 01 липня 2016 року у зв'язку з закінченням терміну дії довідки (арк. справи 24).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо призупинення виплати державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у зв'язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-III право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Статтею 10 Закону України № 2109-III державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання. Виплата державної соціальної допомоги провадиться щомісячно за поточний місяць у встановлені місцевою державною адміністрацією строки. Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів. Державна соціальна допомога, яка призначена на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

Згідно статті 12 Закону України № 2109-III суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням. Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи її офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування особи з інвалідністю на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об'єктивні обставини, коли особа з інвалідністю чи її батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому, виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Підстави припинення і відновлення виплати державної соціальної допомоги, передбачені статтею 14 вказаного закону, а саме: виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини; у разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини; при зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з кого вона була припинена за попереднім місцем проживання. Невиплату або відмову у виплаті державної соціальної допомоги за минулий час може бути оскаржено у судовому порядку відповідно до закону.

Як вбачається із відзиву на адміністративний позов підставою для призупинення виплат ОСОБА_2 є те, що вона за продовженням дії довідки від 17 червня 2015 року № , взятої на облік особи, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення до відповідача не зверталась, а термін її довідки був обмежений шістьма місяцями з дня її видачі, посилаючись на пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 636 від 26 серпня 2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509» (арк. справи 34-35).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706 (далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України № 1706, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 8 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706 (в редакції, чинній на момент видачі довідки - 17 червня 2015 року) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі. У випадку продовження дії обставин, що визначені у статті 1 цього Закону, термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення.

Відповідно до статті 4 Закону України № 1706 (зі змінами від 13 січня 2016 року), факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1706 надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;повернулася до покинутого місця постійного проживання;виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

Вказаний перелік є вичерпним.

Обставини визначені статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», судом при розгляді справи не встановлені.

Згідно абзацу 5 пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 352) довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту.

Закон України № 1706 (зі змінами від 13.01.2016 року), встановлює, що довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції діє безстроково, а тому відповідачем помилково встановлено, що строк дії довідки від 17 червня 2015 року № ОСОБА_2 сплинув і вона є недійсною.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем призупинення виплат державної соціальної допомоги з 01 липня 2016 року позивачеві відбулось безпідставно.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради протиправними стосовно припинення нарахування та виплати державної соціальної допомоги, зобов'язання виплатити заборгованість по державній соціальній допомозі за весь час припинення виплати, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року, позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що позивачу відстрочено сплату судового збору по справі до ухвалення судового рішення, а тому судові витрати з відповідача стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення нарахування та виплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (, місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 14) виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місцезнаходження: АДРЕСА_2) державну соціальну допомогу за період з 01 липня 2016 року по 22 серпня 2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2018 року.

Суддя Зінченко О.В.