Справа № 817/1561/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 817/1561/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Друзенко Н.В. в Рівне, ) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017р. підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форм "С" № від 02.08.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17 000 гривень.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_2М вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.08.2017 року було прийняте внаслідок діяння, що було вчинене 24.07.2016 року, тобто більш, як через рік після вчинення порушення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2017р. позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 02.08.2017, згідно якого до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить постанову суду скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В скарзі відповідач зазначив, зокрема, що 21 липня 2017 року при проведенні фактичної перевірки в кафетерії ФОП ОСОБА_2 за адресою: м.Рівне, пл.Привокзальна, 1 було встановлено порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995. В ході проведення перевірки на підставі наданих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №02 та №57, термін дії яких з 24.07.2015 по 23.07.2016 та з 29.07.2016 по 28.07.2017, відповідно та контрольних стрічок РРО, які передаються до органів ДФС в електронному вигляді, встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: 24.07.2016 через РРО, який зареєстрований на кафетерій ФОП ОСОБА_2, реалізовано 1 пляшку пива "Рогань" по ціні 14,00 грн. За порушення норм Закону щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків отриманої партії товару, але не менше 17000,00 грн. На думку відповідача, дія статті 250 Господарського кодексу України не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки та банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів. За таких обставин, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.07.2017 при проведенні фактичної перевірки в кафетерії ФОП ОСОБА_2 за адресою: м.Рівне, пл.Привокзальна, 1 було виявлено порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995. В ході проведення перевірки на підставі наданих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №02 та №57, термін дії яких з 24.07.2015 по 23.07.2016 та з 29.07.2016 по 28.07.2017, відповідно та контрольних стрічок РРО, які передаються до органів ДФС в електронному вигляді, встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: 24.07.2016 року через РРО, який зареєстрований на кафетерій ФОП ОСОБА_2, реалізовано 1 пляшку пива "Рогань" по ціні 14,00 грн., про що було складено Акт перевірки №530/17-00-14-04-13/НОМЕР_1 від 21.07.2017 року (а.с.6-7).

Акт перевірки підписаний зі сторони субєкта господарювання без зауважень.

Цього ж дня ФОП ОСОБА_2 в письмових поясненнях вказав, що розрив терміну дії ліцензії з 24.07.2016 по 28.07.2016 він пояснити не може через те, що пройшов рік часу, а бухгалтера у нього немає (а.с.45).

25.07.2017 ФОП ОСОБА_2 подав письмові заперечення на акт перевірки, в яких просив застосувати до зафіксованого порушення ч.1 ст.250 Господарського кодексу України і звільнити його від штрафу з підстав спливу строку для його накладення (а.с.8).

Вказані письмові заперечення відповідачем розглянуті і з покликанням на п.20.1.10 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, відхилені (а.с.9).

02.08.2017 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області було винесене податкове повідомлення-рішення форми "С" №, яким згідно з абзацом пятим частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995, до ФОП ОСОБА_2 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000 гривень (а.с.5).

07.08.2017 ФОП ОСОБА_2 звернувся до ДФС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 02.087.2017, до якої долучив копії ліцензії, чеків на їх оплату, акту перевірки і заперечень на акт перевірки (а.с.10-11).

Рішенням першого заступника голови ДФС України №13105/5/99-99-11-03-01-25 від 05.10.2017, скарга платника залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.12-14).

За нормою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. В свою чергу, пиво, як напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка обємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203, віднесено до алкогольних напоїв згідно із статтею 1 цього Закону, а також згідно із пп.14.1.144 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України.

За порушення даної норми, абзацом пятим частини другої статті 17 цього Закону передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 грн.

Факт реалізації в торговій точці ФОП ОСОБА_2 однієї пляшки пива "Рогань" по ціні 14,00 грн. 24.07.2016, тобто в періоді, коли у нього була відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (термін дії ліцензії №02 сплинув 23.07.2016, а термін дії ліцензії №57 розпочався 29.07.2016), зафіксовано відповідачем належним чином і позивачем не спростовано.

Проте при вирішенні позовної вимоги з приводу визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення про застосування штрафних санкцій , колегія суддів зазначає наступне.

Проаналізувавши оскаржуване позивачем рішення відповідача, суд вважає за своєю правовою природою останнє є рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст.238 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» № 507-ХІІ (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Виходячи із змісту частини першої статті 238 Господарського кодексу України, санкції, передбачені за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, є адміністративно-господарськими санкціями.

Таким чином, фінансові санкції, передбачені статтею 14 Закону України "Про ціни та ціноутворення", є адміністративно-господарськими санкціями.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, згідно із якою адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що контролюючий орган при виявленні факту порушення суб'єктом господарської діяльності встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, мав дотримуватися наведених положень законодавства, у зв'язку з чим повинен був прийняти рішення про застосування такого виду адміністративно-господарських санкцій, як фінансові санкції, виключно протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше одного року з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Закінчення встановленого статтею 250 Господарського кодексу України строку виключає застосування таких санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за вчинене ним порушення правил здійснення господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 27.02.2018р. по справі №2а-6589/09/1570

Як встановлено судом, оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за порушення прав роздрібної торгівлі алкогольними напоями прийнято 02.08.2017р., а факт безліцензійної реалізації алкогольного напою відбувся 24.07.2016р.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення безліцензійної реалізації алкогольного напою підлягає скасуванню (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції).

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "28" березня 2018 р.