Справа № 819/183/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/183/18

02 квітня 2018 року

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Державного підприємства "Поділляторф" про стягнення податкового боргу у розмірі 140262,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач, ГУ ДФС у Тернопільській області) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Поділляторф" ( надалі відповідач, ДП " Поділляторф"), в якому просить стягнути податковий борг у розмірі 140262,48 грн., в тому числі по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості 1152,00 грн. (основний платіж); по земельному податку з юридичних осіб - 56761,93грн. (основний платіж); по земельному податку з юридичних осіб - 82348,25грн. (основний платіж - 71282,14грн., штрафні санкції - 0,00грн., пеня - 11066,44грн.).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 05 березня 2018 року о 11:45 год. Даною ухвалою відповідачу у справі встановлено 15-денний термін для подання відзиву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року судовий розгляд справи відкладено на 02 квітня 2018 року о 12:00 год, у зв'язку із неявкою представника відповідача.

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано відзив на адміністративний позов.

У відповідності до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства ( надалі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судове засідання, призначене на 02 квітня 2018 року о 12:00 год, представник позивача не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 02 квітня 2018 року о 12:00 год. повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Державне Підприємство «Поділляторф» () зареєстроване органами державної реєстрації, як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 11 Статуту Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод» Державного підприємства «Поділляторф» затвердженого Наказом директора ДП «Поділляторф» від 14.02.2011 року № 36, припинення діяльності підприємства здійснюються на підставі прийнятого Головним Підприємством рішення про припинення (ліквідація, злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) згідно чинного законодавства.

Згідно із пункту 1 Наказу ДП «Поділляторф» від 01.02.2017 року № 6.1 «Про ліквідацію Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод» Державного підприємства «Поділляторф» припинено юридичну особу - Дочірнє підприємство «Шумський Торфзавод» Державного підприємства «Поділляторф» (код. 21161397), шляхом приєднання до ДП «Поділляторф» (код 02968875) та відповідно до пункту 8 Наказу від 01.02.2017 року № 6.1 ДП «Поділляторф» визнано правонаступником Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод».

Отже, на основі викладеного та зазначеного у передавальному акті від 26.04.2017 року затвердженим т.в.о. директора ДП «Поділляторф», всі зобов'язання Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод» перед кредиторами, усі права та обов'язки, а також всі активи та пасиви Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод» шляхом приєднання переходять до правонаступника - Державного підприємства «Поділляторф» ).

06.06.2017 року заборгованість з податків і зборів перенесено із інтегрованої картки платника податків Дочірнього підприємства «Шумський Торфзавод» у інтегровану картку правонаступника Державного підприємства «Поділляторф».

Судом встановлено, що згідно довідки про наявність податкового боргу за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі - 140262,48грн. в т.ч.:

- по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості 1152,00 грн. (основний платіж). Заборгованість по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки виникла у зв'язку із сплатою не в повній мірі самостійно визначеного платником узгодженого податкового зобов'язання нарахованого відповідно до податкової декларації від 20.02.2017 року.

- по земельному податку з юридичних осіб - 56761,93 грн. (основний платіж),- сплачується с. Андрушівка, Шумського р-н., Тернопільської області. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла у зв'язку із сплатою не в повній мірі самостійно визначеного платником узгодженого податкового зобов'язання нарахованого відповідно до податкової декларації № від 10.02.2016 року.

- по земельному податку з юридичних осіб - 82348,25грн. (основний платіж - 71282,14грн., штрафні санкції - 0,00грн., пеня - 11 066,44грн.) - сплачується с. Літовище, Шумського р-ну., Тернопільської області. Відповідачем самостійно узгоджувались податкові зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб шляхом подання відповідних податкових декларацій від 30.03.2017 року, від 18.02.2017 року та від 10.02.2016 року. Однак, відповідачем залишилось фактично не сплачене самостійно визначене податкове зобов'язання за період з серпня 2016 року по листопад 2017 року.

Також, судом встановлено, що відповідачем нараховано пеню у зв'язку із несплатою узгодженого грошового зобов'язання у встановлені законодавством строки.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків ( п. 56.11. ст. 56 ПК України).

Виконанням податкового обов'язку згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ІІК України визнається податковим боргом.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XIII ПК України (п. 288.7 сг. 288 ПК України).

У відповідності до п. 285.1 ст. 285 1ІК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно до п. 286.2 ст. 286 розділу XIII Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст.287 розділу XIII ПК України)

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Відповідно до п.п.266.1.1 та п.п.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості). Визначення платників податку в разі перебування об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, зокрема, якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.

Підпунктами 266.2.1 п.266.2 та пп. 266.3.1 п.266.3 ПК України передбачено, що. об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (пп. 266.7.5. п. 266.7. ст. 266 ПК України).

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Судом встановлено, що відповідачу виставлялась податкова вимога № 960-25 від 02.02.2013 року, з часу виставлення яких податковий борг платника не переривався.

Виходячи з норм статті 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, ідо перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Стаття 102 ПК України, яка носить спеціальний характер по відношенню до статті 122 КАС України, передбачає, що позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу у Державного підприємства "Поділляторф" представником відповідача не надано, а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до Державного підприємства "Поділляторф" про стягнення податкового боргу у розмірі 140262,48 грн. - задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з рахунків у банках Державного підприємства "Поділляторф" (47113, Тернопільська область, Шумський район, с. Кути, ), що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, що належить ДП «Поділляторф» кошти у розмірі податкового боргу в сумі 140262 (сто сорок тисяч двісті шістдесят дві) гривні 48 копійок:

- по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості - 1152 (одна тисяча сто п'ятдесят дві) гривні 00 грн. на р/р 0606, код одержувача 36488038, МФО 838012, код бюджетної класифікації 18010400;

- по земельному податку з юридичних - 56761 (п'ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 93 коп. на р/р 0703, код одержувача 36488038, МФО 838012, код бюджетної класифікації 18010502;

- по земельному податку з юридичних - 82348 (вісімдесят дві тисячі триста сорок вісім) грн. 25 коп. на р/р 0703, код одержувача 36488038, МФО 838012, код бюджетної класифікації 18010514.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.