Справа № 815/1424/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2018 року

Київ

справа №815/1424/17

адміністративне провадження №К/9901/46228/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №815/1424/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» звернулося до адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Одесі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017, у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 20.03.2018 звернувся з касаційною скаргою до Верхового Суду.

Одночасно, відповідачем до касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до КАС України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Враховуючи викладене, КАС України зобов'язує суд обчислювати перебіг строку касаційного оскарження за правилами процесуального закону, що діяли на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 212 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Судом з'ясовано, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 була прийнята у відкритому судовому засіданні. Повний текст вказаного судового рішення було виготовлено в повному обсязі 08.09.2017.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 28.09.2018, в той час, як касаційну скаргу подано заявником до Верховного Суду 20.03.2018, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

На підтвердження поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби посилається на те, що відповідач вже звертався до Вищого адміністративного суду України касаційною скаргою у справі №815/1424/17 в межах встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження, проте ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 касаційну скаргу було повернуто заявнику у зв'язку з несплатою судового збору.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вдруге 29.11.2017 звернувся з касаційною скаргою у справі №815/1424/17 до Вищого адміністративного суду України з пропуском встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Бухтіярової І.О. від 05.12.2017 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 214 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови), у зв'язку з тим, що підстави, наведені податковим органом у заяві про поновлення строку касаційного оскарження визнано судом неповажними, оскільки жодних доказів чи причин, які унеможливили оскарження рішення суду апеляційної інстанції з моменту повернення первинної скарги до касаційної скарги не додано, та статті 213 Кодексу, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та надано заявнику строк терміном у тридцять днів з моменту отримання копії даної ухвали (К/800/40482/17).

Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2018 відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №815/1424/17 на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, у зв'язку з тим, що заявником не в повному обсязі усунуто недоліки, які стали причиною для залишення касаційної скарги без руху, а саме: надано суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку з наведення інших поважних причин його пропуску та не надано доказів, які з об'єктивних причин перешкоджали заявнику своєчасно оскаржити рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку. (К/9901/5666/17).

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втретє 15.02.2018 звернувся з касаційною скаргою у справі №815/1424/17 до Верховного Суду з пропуском встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2018 касаційну скаргу було повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 332 КАС України, оскільки додана заявником до касаційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження представника на здійснення від імені суб'єкта владних повноважень його процесуальних прав та обов'язків.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вчетверте 20.03.2018 звернувся з касаційною скаргою у справі №815/1424/17 до Верховного Суду із значним пропуском встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Доводи податкового органу про поважність причин пропуску строку зводяться до того, що своєчасна сплата судового збору при первинному зверненні до суду касаційної інстанції була неможливою у зв'язку з тим, що платежі за платіжними дорученнями відповідача не проводилися, що в свою чергу позбавляло останнього можливості сплатити судовий збір у розмірі визначеному законом та звернутися з касаційною скаргою в межах строку на касаційне оскарження. Одночасно, відповідач зазначає, що лише 16.01.2018 останнім отримано оригінал платіжного доручення, яким сплачено судовий збір у даній справі.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження причини не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведені положення КАС України кореспондують положенням статті 13 КАС України (в редакції, яка була чинною на дату звернення до суду з касаційною скаргою вперше).

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Труднощі в організації своєчасного виконання обов'язків працівників контролюючого органу не є об'єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку касаційного оскарження.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження причин пропуску такого строку поважними.

Також, суд зазначає, що у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом, відповідач має право звернутися до суду касаційної інстанції з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З поданих матеріалів вбачається, що відповідачем до касаційної скарги додано платіжне доручення №288331 від 27.12.2017 на суму 235067,13грн., що свідчить про сплату судового збору у розмірі меншому ніж визначеному законом.

Разом з тим, відповідачем у касаційній скарзі порушено питання про зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги у даній справі без належного обґрунтування та доказів на підтвердження того, що майновий/фінансовий стан податкового органу перешкоджає сплаті ним судового збору у даній справі у розмірі визначеному законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, у заявленому клопотанні відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів, що його майновий/фінансовий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги у даній справі слід відмовити.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом - березень 2017 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600,00грн. (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру позивачу (юридичній особі) необхідно було сплатити 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складало 195889,27грн.

Отже, судовий збір, який Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повинен сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 195889,27грн. х 200% = 391778,54грн.

Таким чином, заявнику касаційної скарги необхідно доплатити судовий збір у розмірі 156711,41грн. та надати суду документ про його сплату.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: «;101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд».

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого відповідач має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву, вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження та документ про сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 330, 332, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги у справі №815/1424/17.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №815/1424/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Одесі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна