Справа № 520/11142/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/11142/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О. Час і місце ухвалення: 20.11.2017 о 14:55, м.Одеса

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 162364 від 10.09.2017 року, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції 28.12.2017 року подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що факт керування позивачем транспортним засобом без посвідчення водія підтверджуються наявними у матеріалах справи відеозаписами. Крім того, апелянт наголошує на хибності висновку суду першої інстанції, що стосовно дій особи, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, не може складатись протокол про правопорушення та розглядатись по суті адміністративна справа.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята без дослідження всіх обставин справи. На підставі вказаного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2017 року та прийняття нової - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2017 року близько 12:00 екіпажем патрульної поліції у дворі багатоквартирного будинку №5А по вул. Академіка Глушко у м.Одесі здійснено провадження по адміністративних справах по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за маневрування (рух) у житлової зоні автомашиною НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння без наявного посвідчення водія, у зв'язку із чим відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмови від проходження огляду на стан сп'яніння), а також інспектором Албул О.А. винесено постанову серії ЕАА №162364 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом без посвідчення водія).

Не погоджуючись з прийнятою постановою по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 оскаржив її до Київського районного суду м. Одеси, зазначаючи, що він не керував автомобілем. Крім того, позивач наголошував, що постанова винесена інспектором УПП на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, що характеризують особу, інших доказів по справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що позивач не був ознайомлений з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та взагалі не був попереджений про початок провадження по розгляду адміністративної справи, а тому його свідчення не можуть вважатись належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Вказані положення, також, дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до п.4 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.9 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Проте, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського не можливо встановити, що інспектором Абдул О.А. виконано вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП і ч.9 розділу ІІІ Інструкції та позивач був обізнаний про початок розгляду справи стосовно нього та про роз'яснення йому прав.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Позивач зазначає, що вказані порушення процедури, що були допущені посадовою особою, позбавили його можливості скористатись професійною правничою допомогою.

Колегія суддів, розглянувши наданий відповідачем відеозапис, констатує, що він складається з трьох файлів, на яких зафіксовані обставини, що мали місце 10.09.2017 року у період з 11:25:39 по 11:27:10; з 11:34:19 по 11:35:44; з 11:43:47 по 11:45:29.

При цьому, колегія суддів встановила, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятого ним рішення, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, надав суду вибіркові фрагменти відеозапису та не надав жодних доказів, які можуть спростувати твердження позивача, що інспектором Абдул О.А. не виконано вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП і ч.9 розділу ІІІ Інструкції та позивач не був обізнаний про початок розгляду справи стосовно нього та йому не було роз'яснено його прав, та, як наслідок, юридично необізнана людина була фактично позбавлена можливості скористатись допомогою фахівця у галузі права.

Також, в апеляційній скарзі апелянт, як на доказ вини позивача, посилався на постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року по справі №520/11258/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у керуванні 10.09.2017 року транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Проте, колегія суддів зазначає, що постановою апеляційного суду Одеської області від 29.01.2018 року скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року по справі №520/11258/17, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом 10.09.2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який, передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, колегія суддів доходить висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №162364 від 10.09.2017 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що перебування особи у стані алкогольного сп'яніння ставить під розумний сумнів легітимність дій інспектора поліції не лише по складанню протоколу про правопорушення, а і розгляд по суті адміністративної справи.

Колегія суддів зазначає, що перебування особи у стані алкогольного сп'яніння не може бути підставою для не складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи, оскільки КУпАП передбачено виключний перелік підстав для звільнення особи від відповідальності та стан алкогольного сп'яніння до них не відноситься.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, проте допущено деякі неточності у мотивувальній частині судового рішення, що не впливають на його правильність вцілому, тому, на підставі ч.4 ст.317 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити мотивувальну частину постанови Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2017 року, виключивши з неї посилання суду на те, що факт перебування особи у алкогольному спянінні під час розгляду справи ставить під сумнів легітимність дій інспектора поліції не лише по складенню протоколу про правопорушення, а й розгляд по суті адміністративної справи.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2017 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання суду на те, що факт перебування особи у алкогольному спянінні під час розгляду справи ставить під сумнів легітимність дій інспектора поліції не лише по складенню протоколу про правопорушення, а й розгляд по суті адміністративної справи.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Суддя: Ю.В.Осіпов

Суддя: В.О.Скрипченко