Справа № 376/2089/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 376/2089/17
УХВАЛА

30 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Сквирського районного суду Київської області з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Відповідач, Сквирське ОУПФ) про:

- визнання неправомірним рішення Сквирського ОУПФ від 24.03.2017 року про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії;

- зобов'язання Відповідача провести Позивачу з 01.03.2017 року перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2 174,00 грн.; індексацію на заробітну плату в сумі 11 871,06 грн. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 7 338,22 грн. відповідно до довідки Ставищенського районного центру зайнятості від 10.03.2017 року №04/128 та виплатити різницю між перерахованої та виплаченою сумами, стягнувши їх.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 01.02.2018 року позов задоволено - визнано неправомірним рішення Сквирського ОУПФ від 24.03.2017 року про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії; зобов'язано Відповідача провести Позивачу перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2 174,00 грн.; індексацію на заробітну плату в сумі 11 871,06 грн. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 7 338,22 грн. відповідно до довідки Ставищенського районного центру зайнятості від 10.03.2017 року №04/128, виплатити різницю між перерахованої та виплаченою сумами, починаючи з 01.03.2017 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у зв'язку з тим, що копія повного тексту оскаржуваного рішення отримана 27.02.2018 року.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні про поновлення строку доводам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення Сквирського районного суду Київської області від 01.02.2018 року було отримано Відповідачем 27.02.2018 року, що підтверджується відбитком штампу реєстрації вхідної кореспонденції на копії супровідного листа суду (а.с. 57).

З урахуванням наведеного, зважаючи, що апеляційну скаргу Сквирським ОУПФ було подано до суду першої інстанції 22.03.2018 року, тобто у межах тридцятиденного строку з моменту отримання повного тексту рішення, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поновлення Відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення Сквирського районного суду Київської області.

Водночас, перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 296 КАС України, а саме - в апеляційній скарзі не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак даної вимоги процесуального закону Сквирським ОУПФ виконано не було, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише відомості про особу, яка подає апеляційну скаргу.

Крім того, приписи п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 960,00 грн. (1 600,00 х 0,4 х 150%).

Однак, всупереч вимог КАС України, Апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а клопотання останнього про звільнення від сплати судового збору визнано необґрунтованим, про що судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу від 30.03.2018 року.

Згідно ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що Апелянтом: в апеляційній скарзі не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Сквирському ОУПФ строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом:

- зазначення повного найменування (для юридичних осіб) та/або імені (прізвища, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

- надання документу про сплату судового збору у розмірі 960,00 грн. на такі реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 1007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 295, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення - задовольнити.

Поновити Сквирському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області строк на апеляційне оскарження рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Г. Степанюк