Справа № 742/433/18
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/433/18 Суддя (судді) першої інстанції: Коваленко А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

за участю секретаря Борейка Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Новак Юлії Олександрівни на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2018 року (прийняте у відкритому судовому засіданні, у м.Прилуки, дата складання повного тексту - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Новак Юлії Олександрівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Новак Юлії Олександрівни (далі - Відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №536352 від 07.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн; закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема, апелянт зазначає, що рухаючись за межами населених пунктів до 01.05.2018 року водій транспортного засобу ОСОБА_3 зобов'язаний ввімкнути денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар; оскільки в автомобілі ВАЗ не передбачені конструкцією денні ходові вогні, то необхідно вмикати саме ближнє світло. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у вказаній ситуації ближнє світло фар застосовується у розумінні денних ходових вогнів, тобто зовнішнього світлового приладу за порушення користування яким настає відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався, однак вказане не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

У судове засіданні сторони не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 лютого 2018 року Відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №536352, відносно Позивача про порушення останнім вимог п.9.8 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 07 лютого 2018 року, близько 11 год. 48 хв. на а.д. Київ - Нові Яриловичі, 196 км, водій ОСОБА_3., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1, рухався поза межами населеного пункту в світлу пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Так, пунктом 9.1 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР встановлено, що попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з п.1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання апеляційного суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що у вказаній ситуації ближнє світло фар застосовується у розумінні денних ходових вогнів, тобто зовнішнього освітлювального приладу, за порушення користування яким настає відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки Відповідачем у оскаржуваній постанові зазначено порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, передбачене пунктом 9.8 розділу 9 «Попереджувальні сигнали», натомість, як вже зазначалось, порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР, про порушення вимог якого суб»єкт владних повноважень не зазначає.

Колегія суддів звертає увагу, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є саме попереджувальним сигналом згідно з пунктом 9.1 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме: рух поза межами населеного пункту в світлу пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст.122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Крім того, приписами ст.125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, судом першої інстанції досліджено диск з відеозаписом, яким підтверджується те, що дійсно Позивач керував автомобілем ВАЗ 21103 з номерним знаком НОМЕР_1 поза межами населеного пункту, без ввімкнутого світла фар.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За приписами ч.3 ст.272 судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 272, 286, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Новак Юлії Олександрівни залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 03 квітня 2018 року.