Справа № 820/1784/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.

29 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1784/17
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю:

секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Коробки Д.В., Хілковського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 (суддя Бадюков Ю.В.; м. Харків; повний текст постанови складено 21.11.2017) по справі № 820/1784/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач - ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити (доплатити) позивачу різницю між виплаченою сумою одноразової допомоги при звільненні з розрахунку грошового забезпечення, передбаченого контрактом № 648, укладеним між начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (з урахуванням надбавок за вислугу років, знання та використання іноземної мови, відповідну кваліфікацію, спортивні і почесні звання та інших надбавок, доплат, винагород, премій), а саме: з урахуванням винагород (щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за бойове чергування) у розмірі 50% грошового забезпечення за 24 повних календарних років служби (про нарахування та виплату (доплату) вказаних в позовній вимозі видів винагород розглянути та задовольнити окремо по кожній винагороді).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем 06.12.2017 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, позивач просить: звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, а сама: отримати тлумачення на які види грошового забезпечення нараховується одноразова грошова допомога при звільненні та чи повинно бути нарахування відповідної одноразової грошової допомоги при звільненні на щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за бойове чергування; скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що при звільненні зі списків особового складу його не розрахували за всіма видами забезпечення, а саме: не було видано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, хоча він перед звільненням писав рапорт з цього приводу. Також позивач, з посиланням на вимоги Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Державної прикордонної служби від 20.05.2008 № 425, Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 02.02.2016 № 73, ст. 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей», Положення «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, вказує, що до складу одноразової грошової допомоги при звільненні включається щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення та винагорода за бойове чергування (бойову службу) військовослужбовцям, оскільки такі виплати носили постійний характер.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Також, 06 березня 2018 року позивачем подано до Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання, в якому просив суд: звернутися до Верхового Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, в першу чергу отримати тлумачення на які види грошового забезпечення нараховується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (чи відповідає вимогам ст.ст. 19, 22 Конституції України, іншим статтям Конституції України Інструкція «Про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», яка введена в дію наказом Міністерства внутрішніх справ від 02.02.2016 за № 73, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2006 за № 217/28347 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України «) та чи повинно бути нарахування відповідної одноразової грошової допомоги при звільненні на щомісячну додаткову грошову винагороду, чи відповідає вимогам ст.ст. 19, 22 Конституції України, іншим статтям не нарахування одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на винагороду за бойове чергування.

Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач не погоджується з діями відповідача в частині розрахування при звільненні за всіма видами забезпечення без урахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та неврахування до складу одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % та винагороди за бойове чергування.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , з 15.03.1995 р. по 30.03.2017 р. проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України (а.с.10).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.03.2017 р. №135-ОС «По особовому складу» припинено контракт, звільнено у запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІІІ категорії. Наказано виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення за двадцять чотири повних календарних років військової служби (а.с.11).

На виконання наказу від 30.03.2017 р. №135-ОС ОСОБА_1 була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за двадцять чотири повних календарних років військової служби у сумі 63999, 60 грн., що підтверджується: розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби прапорщику ОСОБА_1 (а.с. 25), копією кінцевого розрахунку при звільненні № 17, копіями особистих карток грошового забезпечення з січня 2015 року по день звільнення (а.с. 54-56), копією розрахунку одноразової допомоги при звільненні з військової служби прапорщику ОСОБА_1 (а.с. 59), розрахунково-платіжною відомістю на ОСОБА_1 до платіжного доручення №805 від 13.04.2017 р. за квітень 2017 року, витягом з реєстру перерахувань на особисті вклади за квітень 2017 р. та копією платіжного доручення № 805 від 13.04.2017 р. (а.с. 74-76).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та дійшов висновку, що позивачу було вірно нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення в розмірі 63999, 60 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 3 статті 25 Закону України від 03.04.2003 р. № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

У свою чергу, у відповідності до приписів частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Так, частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання вищевказаної Постанови, Адміністрацією Державної прикордонної служби України 20.05.2008 р. видано наказ № 425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228 (далі - Інструкція № 425), відповідно до пункту 1.1. розділу I якої передбачено, що ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Підпунктом 4.10.1. п. 4.10 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом адміністрацією Державної прикордонної служби України 20.05.2008 № 425, встановлено, що військовослужбовцям, які звільняються зі служби у зв`язку закінченням строку контракту виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 1.2 Інструкції № 425 встановлено, що місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. До складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія).

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Постановою від 22 вересня 2010 року №889 передбачено, що військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення. (пункт 2 зазначеної постанови).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 та з метою впорядкування виплати щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 02.06.2016 № 73 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі - Інструкція № 73).

Згідно п. 1 Інструкції № 73, ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці) та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Пунктом 2 даної Інструкції передбачено, що військовослужбовцям ця винагорода буде виплачуватись в таких розмірах: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення. Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Пунктом 8 Інструкції № 73 передбачено, що ця щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Таким чином, законодавець обмежив перелік випадків застосування, коли дана допомога враховується.

Слід зазначити, що наказ МВС № 73 затверджено відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.10.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Тобто військовослужбовцям Державної прикордонної служби України відповідний розмір щомісячної додаткової грошової винагороди встановлено ще з 2010 року.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою № 889 та Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України № 73, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу Адміністрації Держприкордонслужби залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 15.10.2013. у справі № 21-368а13, від 04.11.2014 у справі № 21-473а та від 03.03.2015 № 21-32а15, а також Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 23.01.2018 по справі № 522/15648/16-а та постанові від 01.03.2018 по справі № 761/17387/17.

Відносно вимог позивача про необхідність включення сум винагороди за бойове чергування до одноразової грошової допомоги під час звільнення суд першої інстанції вірно зазначив, що при розрахунку ОСОБА_1 суми, яка підлягає до виплати на підставі п.4.10.1. Інструкції №425 не включена винагорода за бойове чергування оскільки вона не відноситься до виду винагород, що мають постійний характер та відповідно до п. 3.17.1. Інструкції №425 виплачується військовослужбовцям прикордонних застав (відділень відділів прикордонної служби), які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, екіпажів літаків, вертольотів, екіпажів кораблів, катерів за час бойового чергування (бойової служби) з охорони державного кордону України та виключної (морської) економічної зони України.

Винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідних начальників (командирів) органу Держприкордонслужби про виплату винагороди. Підставою для видання наказу є рапорт відповідних начальників (командирів) підрозділів, у якому зазначаються військовослужбовці, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби) (п. 3.17.4. Інструкції № 425).

З вищевказаного вбачається, що винагорода за бойове чергування виплачуться лише військовослужбовцям, що залучаються до несення служби в прикордонних нарядах з охорони державного кордону за кожне чергування, на підставі поданих рапортів начальників підрозділів охорони державного кордону. А військовослужбовцям, які у відповідному місяці до несення служби в прикордонних нарядах з охорони державного кордону не залучались зазначені виплата, не здійснюються.

Таким чином вбачається, що винагороди за бойове чергування має окремий, особливий і разовий вираз виплати, не виплачується кожен місяць, автоматично, всім військовослужбовцям та не має постійний характер, а здійснюється лише з умови дотриманням відповідних умов та лише за фактичне перебування в наряді.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що у діях відповідача при визначенні та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні відсутні ознаки протиправності, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, Інструкцією № 73, а також винагорода за бойове чергування - це тимчасова, нефіксована і нещомісячна виплата, а тому вона не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, є правильним.

Відносно нарахування та виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань на 2017 рік колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції № 425 визначено виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Підпунктом 3.6.1. Інструкції № 425 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Підпунктом 3.6.2. Інструкції № 425 встановлено, що матеріальна допомога надається військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) на підставі рапорту, який подається по команді.

Питання виплати матеріальної допомоги розглядається комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтвердними документами передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги.

Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

Підпунктом 3.6.3. Інструкції № 425 встановлено, що розмір матеріальної допомоги визначається, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.

На підставі поданого позивачем рапорту (а.с.89) та з урахування коштів у відповідному фонді грошового забезпечення на засіданні вищевказаної комісії було затверджено протокол № 1 від 10.04.2017 року, яким було прийнято рішення щодо виплати, в тому числі, прапорщику ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 748,60 грн. (а.с. 26).

В подальшому, відповідно до платіжного доручення № 946 від 27 квітня 2017 року, з урахуванням реєстру перерахувань на особисті вклади, було здійснено нарахування вищевказаної суми ОСОБА_1 (а.с. 27, 28).

Отже, вимоги законодавства щодо виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань виконані відповідачем у повному обсязі. Вказана обставина не заперечувалася представником позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відносно заявленого позивачем клопотання щодо звернення до Верхового Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Згідно з абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 150 Конституції України, до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність), зокрема, законів.

Пунктом 1 статті 13 Закону України від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон №422/96-ВР) встановлено, що Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Таким чином, у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності підстав для звернення до Верховного Суду задля вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону є наявність/відсутність у суду сумнівів щодо конституційності в цьому випадку - Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 02.02.2016 за № 73.

Колегія суддів звертає увагу, що сумніви щодо відповідності Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 02.02.2016 за № 73 в т.ч. пункту 8 Інструкції у суду не виникло.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності з нормами процесуального права, колегія суддів не знаходить правових підстав для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України подання щодо конституційності Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 02.02.2016 за № 73.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України - відмовити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 по справі № 820/1784/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.В. Дюкарєва
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 02.04.2018.