Справа № 820/1093/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2018 р. № 820/1093/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представника відповідача Кусти Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ) до Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд: зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з непридатністю її для подальшого використання.

Ухвалою від 20.02.2018 року у справі відкрито спрощене провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що при вирішенні питання щодо здійснення обміну посвідки позивачеві відповідачем не дотримано вимог п.11 постанови КМУ від 28.02.2012 року, якою затверджено Порядок оформлення , виготовлення і вил дачі посвідок на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», крім того до повноважень відповідача при здійснені обміну посвідки не належить перевірка підстав отримання останньої.

В судове засіданні представник позивача не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час вирішення питання про обмін посвідки на постійне проживання, внаслідок неотримання відповіді стосовно підстав документування позивача посвідкою, міграційна служба позбавлена можливості здійснити ретельну перевірку документів,які були подані заявником при отриманні посвідки на постійне проживання.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач , є громадянином Соціалістичної Республіки В'єтнам та 11.03.2011 року рішенням ВГІРФО ГУМВС у Одеській області документований посвідкою на постійне проживання на території України ОД № 15195, терміном дії -безстроково.

04.10.2016 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про здійснення обміну посвідки на постійне проживання внаслідок непридатності її для використання.

Листом від 06.10.2016 року № 04/1-19271 позивача повідомлено про те, що для з'ясування підстав для документування його посвідкою буде зроблено запит до ГУ ДМС України в Одеській області та після отримання відповіді буде прийнято відповідне рішення.

09.01.2018 року позивач повторно звернувся до ГУДМС України в Харківській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні.

На вказане звернення листом від 29.01.2018 року № В-21/6/6301-18/6301.8.1/1517 позивача повідомлено, що оскільки рішення про документування його посвідкою приймалося іншим територіальним органом ДМС України , то відповідно рішення по його заяві буде прийнято після надходження відповіді щодо підстав документування його посвідкою на постійне проживання.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Суд зазначає, що умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію".

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного Закону визначено, що імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в'їзд в Україну для постійного проживання.

Згідно з абз. 17 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні;.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачений Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 (далі по тексту - Порядок № 251).

Пунктом 14, 15 Порядку № 251 визначено, що обмін посвідки також здійснюється у разі непридатності посвідки до користування (пошкодження з різних причин тощо). Для обміну посвідки заявником подаються : заява, зразок якої встановлюється МВС; паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; посвідка, що підлягає обміну; квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері).

Відповідно до п.4.5. Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 р. № 681 (далі по тексту - Тимчасовий порядок) працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, в т.ч: необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; чи паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, не підроблений, не зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; наявність фактів невиконання рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); інших випадках, передбачених законами.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що будь - яких зауважень з боку відповідача щодо поданих документів, - їх нестачі, підробки, невідповідності встановленому зразку або належності іншій особі на момент розгляду заяви від 09.01.2018 року відповідачем до матеріалів справи не надано. В той же перевірка підстав документування іноземця посвідкою на постійне проживання, як передумова нездійснення обміну, положеннями Тимчасового порядку та Порядку № 251 не передбачена.

Крім того, обираючи спосіб захисту порушеного права суд зазначає, що задоволення позовних вимог у спосіб, який обрано позивачем, не буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, як про це зазначає відповідач у письмових запереченнях, оскільки дискреційними є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У такому випадку дійсно суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов'язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.

Натомість, у даній справі відповідач зобов'язаний у разі відсутності підстав для відмови в обміні посвідки на постійне проживання прийняти рішення про проведення такого обміну. Підставою для відмови у прийнятті такого рішення можуть бути лише визначені законодавством обставини. Отже, існує лише один правомірний варіант поведінки.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що наведені відповідачем підстави нездійснення обміну посвідки на постійне проживання в Україні суперечать приписам Порядку № 251, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та, з метою належного відновлення останніх, задовольняє позовну заяву шляхом зобов'язання Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення нової посвідки на постійне проживання в Україні позивачеві.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

вирішив

Адміністративний позов задовольнити

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр.. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з непридатністю її для подальшого використання.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України.

У повному обсязі рішення виготовлено 02.04.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.