Справа № 456/1081/18
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №456/1081/18
Провадження № 2-а/456/82/2018
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 березня 2018 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши позовну заяву адвоката ОСОБА_1О, який відповідно до договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_2 до Головного управління ДМСУ у Львівській області в особі Стрийського МВ ГУДМСУ про скасування рішення про примусове повернення в частині заборони вїзду на територію України строком 3 роки Б/Н від 15.03.2018 року,

встановив:

Адвокат ОСОБА_1, який відповідно до договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_2, звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з адміністративним позовом до Головного управління ДМСУ у Львівській області в особі Стрийського МВ ГУДМСУ про скасування рішення про примусове повернення в частині заборони вїзду на територію України строком 3 роки Б/Н від 15.03.2018 року

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) необхідно повернути позивачу, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з приписами частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобовязаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи викладене, в адміністративному судочинстві сторона у справі має право на звернення до суду через адвоката лише на підставі довіреності або ордеру.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що її подано та підписано представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_1

На підтвердження повноважень на представництво позивача представником до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 31-МВ від 21 березня 2018 року.

Разом з тим, довіреності або ордера, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до позовної заяви не долучено.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Окрім того в прохальній частині позовної заяви позивач просить скасувати рішення Стрийського МВ ГУДМС України у Львівській області Б/Н від 15.03.2018 року, однак до позовної заяви додано рішення, від 15.03.2018 року про примусове повернення Республіки ОСОБА_3 ОСОБА_2 паспорт серії С00811497 від 16.12.2015 року терміном дії до 15.12.2025 року та заборону вїзду на територію України в частині заборони ОСОБА_2 в'їзду в Україну терміном на 3 роки прийняте ГУ ДМСУ у Львівській області, що впливає на визначення підсудності справи.

З огляду на вищевикладене, позовна заява адвоката ОСОБА_1О, який відповідно до договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_2 до Головного управління ДМСУ у Львівській області в особі Стрийського МВ ГУДМСУ про скасування рішення про примусове повернення в частині заборони вїзду на територію України строком 3 роки Б/Н від 15.03.2018 року підлягає поверненню, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 55, 57, 59, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов адвоката адвоката ОСОБА_1О, який відповідно до договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_2 до Головного управління ДМСУ у Львівській області в особі Стрийського МВ ГУДМСУ про скасування рішення про примусове повернення в частині заборони вїзду на територію України строком 3 роки Б/Н від 15.03.2018 року - повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4