Справа № 806/1276/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 квітня 2018 року м. Житомир

справа № 806/1276/18

категорія 10.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Житомирський державний технологічний університет, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира по виключенню із списків на тримання соцільної стипендії його сина, ОСОБА_2;

- зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира поновити у списках на отримання соціальної стипендії сина, ОСОБА_2 з моменту його виключення та поновити виплату стипендії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно виключено зі списків на тримання соціальної стипендії його сина, ОСОБА_2, оскільки позивач є інвалідом внаслідок війни, а пільгу на отримання соціальної пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1045 від 28.12.2016, мають діти учасників бойових дій.

Відповідно до ухвали суду від 15.03.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- письмового обґрунтування порушення оскаржуваними діями особистих прав, свобод чи інтересів позивача - ОСОБА_1 або уточнення підстав звернення до суду в інтересах іншої особи та доказів на їх підтвердження;

- завірених копій або оригіналів доказів долучених до матеріалів позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 15.03.2018 про залишення позовної заяви без руху позивач подав до суду звірені копії доказів, долучених до матеріалів позовної заяви та копію свідоцтва про народження - ОСОБА_2.

Окрім вказаного, в обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача особистих прав, свобод чи інтересів позивача ОСОБА_1, уточнення підстав звернення до суду в інтересах іншої особи, подав заяву, в якій зазначає, що соціальна стипендія призначена його сину ОСОБА_2 з початку навчання в Житомирському державному технологічному університеті. На момент призначення соціальної стипендії син був неповнолітнім, повноліття досяг у травні 2017 року. Позивач вважає, що його син ОСОБА_2 користується пільгами, які є і пільгами позивача, а оскільки відповідач скасував нарахування соціальної стипендії сину, тому, на думку позивача, він має право звернутися з позовом в інтересах свого сина.

З цього приводу суд зазначає, що нормами ч.1 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно з частиною 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов'язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб'єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов'язків, передбачених законом для даного суб'єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді.

Відповідно до ч.2 ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Суд зазначає, що момент набуття адміністративно процесуальної дієздатності визначається на момент звернення до суду за захистом порушеного права, а не на момент виникнення спірних правовідносин.

ОСОБА_1 (позивач) є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 14.05.1999.

Оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, досягнув повноліття та набув адміністративної процесуальної дієздатності з 14.05.2017, то позивач ОСОБА_1 не може бути його законним представником в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 06.03.2018 (здав позовну заяву до відділення поштового зв"язку), тобто на час звернення до адміністративного суду ОСОБА_2 мав право на власний розсуд розпоряджатися своїми правами, особисто брати участь у судовому процесі (самопредставництво) та (або) через представника, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується доводів позивача про те, що його син ОСОБА_2 користується пільгами, які є і пільгами позивача, а оскільки відповідач скасував нарахування соціальної стипендії сину, тому, на думку позивача, він має право звернутися з позовом в інтересах свого сина, то суд звертає увагу, на те що відповідно до норм чинного законодавства право на отримання соціальної стипендії є особистим правом ОСОБА_2.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України син позивача, ОСОБА_2, наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, а тому, у випадку, якщо він вважає, що рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача порушено його права, свободи чи інтереси, то він має право від свого імені звернутися до суду із позовною заявою за захистом свого порушеного права.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем не наведено належного обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача його особистих прав, свобод, інтересів та підстав звернення до суду в інтересах іншої особи, свого повнолітнього сина, і доказів на їх підтвердження.

Таким чином, ОСОБА_1 у повному обсязі не усунув недоліки позовної заяви, залишеної без руху відповідно до ухвали суду від 15.03.2018.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

З огляду на викладене, оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху не усунено позивачем у повному обсязі, суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Житомирський державний технологічний університет, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, - повернути позивачу без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати позивачу не пізніше наступного дня після її постановляння, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Горовенко