Справа № 727/7857/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/7857/17

Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Г.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.08.2017 звернувся із адміністративним позовом до Шевченківського районного суду м. Чернівці в якому просив визнати протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи службу в Чернівецькому обласному суді, що складає 1 рік 11 місяців та провести перерахунок, нарахування та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2017 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови згідно листа № 227/5-11 від 20.07.2017 у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу роботи 1 рік 11 місяців що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_2 служби в Чернівецькому обласному суді та провести перерахунок - нарахувати і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% заробітної плати діючого судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн. документально підтверджені квитанцією № 108 від 07.08.2017.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що з 01.02.1993 по 02.01.1995 позивач працювала на посадах старшого консультанта обласного суду та старшого консультанта по статистиці обласного суду, та не надала підтвердження того, що вказані посади безпосередньо пов'язані з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_2 з жовтня 2016 року є суддею у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Позивач з 02.01.1995 по 21.06.1999 працювала суддею Садгірського районного суду м. Чернівці, а з 21.06.1999 по 05.10.2016 працювала суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці.

05.10.2016 наказом голови Шевченківського районного суду м. Чернівці № 53-К відрахована зі штату суду в зв'язку із виходом у відставку.

Крім того, позивач працювала на посаді старшого консультанта Чернівецького обласного суду та старшого консультанта Чернівецького обласного суду по статистиці та стаж роботи на даних посадах складає 1 рік 11 місяців служби.

Позивачем подано 05.10.2016 до управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області необхідні документи щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, проте їй було призначено та виплачено щомісячне довічне грошове утримання без врахування терміну служби в Чернівецькому обласному суді.

13.07.2017 не погоджуючись з позицією відповідача, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про перерахунок довічного грошового утримання, в якій просила зарахувати до стажу роботи, що дає їй право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в Чернівецькому обласному суді, що складає 1 рік 11 місяців та провести перерахунок, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

20.07.2017 відповідач надіслав відповідь на заяву позивача, в якій відмовив у перерахунку пенсії посилаючись на те, що ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" затверджено вичерпний перелік посад, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, а також, що зазначені нею постанови Кабінету Міністрів втратили чинність 01.12.2010 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1097.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як органом, на який законом покладено обов'язок з виплати пенсій, внаслідок порушення норм чинного законодавства, допущено відносно ОСОБА_2 протиправну бездіяльність, яка виявилась у нездійсненні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що викладена у листі №227/5-11 від 20.07.2017.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України вказано, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ч. 1 ст. 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 ст. 141 Закону № 2453-VI (в редакції Закону № 192-VIІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-ХІІ, який діяв до набрання чинності Законом № 2453-VI від 07.07.2010, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 цієї статті).

Таким чином, за законом, що діяв на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Згідно записів трудової книжки БТ-І №1337174 стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 23 роки 8 місяців і 4 дні, з яких 1 рік 11 місяців служби в Чернівецькому обласному суді на посадах старшого консультанта Чернівецького обласного суду та старшого консультанта Чернівецького обласного суду по статистиці, що були безпосередньо пов'язані з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Отже, судом першої інстанції вірно вказано, що законодавцем чітко визначено підстави для збільшення розміру грошового утримання - на 2 % за кожен рік роботи понад 20 років роботи на посаді судді, виходив з того, що до цього стажу зараховується і період не пов'язаний з перебуванням на посаді судді, а тому, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на її відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати службу на посаді старшого консультанта Чернівецького обласного суду та старшого консультанта Чернівецького обласного суду по статистиці і відповідно стаж роботи на даних посадах який складає - 1 рік 11 місяців служби, з врахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 23 роки 8 місяців 4 дні та дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 % заробітної плати судді.

При цьому, Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3- рп/2013 визначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Зазначене у рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3- рп/2013, відповідає положенням Європейської хартії про статус суддів, яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці, має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Крім того, відмовивши позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді відповідачем не враховано приписи пункту 11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI), згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Разом з тим, апеляційним судом вживались заходи щодо витребовування копій посадових інструкцій старшого консультанта Чернівецького обласного суду по судовій статистиці та старшого консультанта Чернівецького обласного суду станом на 01.02.1994. Проте, листом Апеляційного суду Чернівецької області від 12.03.2018 надано відповідь, в якій вказано, що вказані посадові інструкції в архіві апеляційного суду Чернівецької області та в особовій справі ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, докази, які б спростовували позицію позивача та підтверджували б правомірність дій відповідача в матеріалах справи відсутні, сторонами до суду І інстанції та апеляційного суду не подавались та апеляційним судом не встановлені.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.