Справа № 264/809/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/809/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В. , при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у письмовому провадженні в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови він 12.02.2018 року о 14-50 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережній,1 в м.Маріуполі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, а саме: жовтий, чим порушив п.8.7.3г ПДР України, а також при перевірці не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1ґ ПДР України. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, поліс обовязкового страхування у позивача був при собі та його наявність відповідач міг перевірити під час винесення постанови через базу МТСБУ. Його автомобіль на час винесення постанови був застрахований в СК «Оранта» (договір №2938969 від 03.04.2017 року). Посилання відповідача в постанові на те, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора також не відповідають дійсності. Так, позивач виїхав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору. Навіть якщо припустити, що він виїхав на жовтий сигнал світлофору, то п.8.11 ПДР України дозволяв йому рухатись через перехрестя на жовтий сигнал світлофору при умові забезпечення безпеки дорожнього руху, і ніяк не регламентує, на яке світло світлофору позивач повинен виїхати з перехрестя. Крім того, постанова не містить відомостей, ані про марку автомобіля позивача, ані до місця скоєння правопорушення. Просив скасувати постанову серії ЕАА №292920 від 12.02.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду заперечення в яких просив розглядати справу за його суд сутності. Позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. п. 8.7.3ґ, 2.1ґ Правил дорожнього руху України, оскільки він 12.02.2018 року о 14-50 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Набережній,1 в м.Маріуполі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, а саме: жовтий, а також при перевірці не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вимогу інспектора щодо предявлення полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач відмовився надати даний поліс, що є порушенням п. 2.1ґ ПДР України та передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП. З боку інспектора поліції були дотримані всі вимоги діючого законодавства, а саме, він довів порушнику суть правопорушення, розяснив останньому його права, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, виніс на місці вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення його до відповідальності ч. 1 ст. 126 КпАП України, застосувавши до порушника штраф в сумі 425 грн. у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА №292920 від 12.02.2018 року, складеної інспектором роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, встановлено, що 12.02.2018 року о 14-50 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережній,1 в м.Маріуполі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, а саме: жовтий, чим порушив п.8.7.3ґ ПДР України, а також при перевірці не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1ґ ПДР України.

Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 425 гривень.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з боді-камери поліцейського не вбачається порушень з боку позивача п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України та сам позивач на відео заперечував цей факт.

Крім того, з постанови не вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і за це накладено адміністративне стягнення.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Пунктом 2.1ґ) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що Органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно вимог ст. 21 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (п. 21.2). При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (21.3). У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (21.4).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач відмовився надати поліцейському на його вимогу поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Відповідно до вимог Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат) та пред'явити посадовій особі відповідного підрозділу Національної поліції на його вимогу, але позивачем даним вимог закону не дотримано, в звязку з чим, суд вважає, що постанова серії ЕАА №292920 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП є правомірною.

Наявність у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності лише однієї вулиці Набережної замість перехрестя, із урахуванням заперечень відповідача та автоматичним встановленням місцезнаходження правопорушення технічними засобами при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не впливає на результат розгляду справи.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 286, 293-295 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАА №292920 від 12.02.2018 року, винесену інспектором роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко