Справа № 442/1298/18
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1298/18
Провадження №2-а/442/84/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

в с т а н о в и в :

01.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, серії АР № 961571 від 28.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 лютого 2018 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2018, винесену головним державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 про виконання постанови серії АР № 961571 від 28.11.2017 року УПП про стягнення на користь держави 850,00грн. штрафу за адміністративне правопорушення.

Вказує, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому було надано копію супровідного листа Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області на адресу ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області від 26.01.2018 року №1112/44/04-2018 про надіслання для примусового виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення для стягнення з нього штрафу в розмірі 850 грн. та копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №961571 від 28.11.2017, винесену поліцейським СРПГІ №4 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2. Відповідно до даної постанови поліцейський ОСОБА_2 встановив, що 28.11.2017 о 20 год. 00 хв., на вул. С. Стрільців, 26 в м. Дрогобичі Львівської області він керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в якого не працювала підсвітка державного номерного знаку у темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У пункті 10 цієї постанови після тексту «Копію постанови отримав» наявний рукописний текст «відмовився у присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, нижче під цим текстом вказано, що копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. номером 16714 від 29.11.2017 року. Вказує, що жодної постанови не отримував, і вперше з нею ознайомився лише 19.02.2018 року.

16.03.2018 року в зазначеній справі відкрито, поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду з даним позовом. Вирішено проводити розгляд даної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу відповіді на відзив.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

А тому, враховуючи вищевказане, у відповідності до ч. 6 ст. 162 та ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №961571 від 28.11.2017 року, складеної поліцейським СРПП №4 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладено штраф 425 гривень за те, що позивач 28.11.2017 року о 20.00 год. керував автомобілем марки - Volkswagen Passat, н.з. ВС 1275 СК з неосвітленим державним номерним знаком та не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 А. ПДР України.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вважаючи, що порушення правил дорожнього руху не допускав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до розяснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного зясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії АР №961571 від 28.11.2017 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої постанови та закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246, 262 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, серії АР №961571 від 28.11.2017 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуюча - суддя Курус Р.І.