Справа № 810/3329/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2018 року

Київ

справа №810/3329/16

касаційне провадження №К/9901/37735/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі №810/3329/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство фінансів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНІКА» у жовтні 2016 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство фінансів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 24.04.2017 позовні вимоги залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.02.2018 повернув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 апелянту.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНІКА» звернулося 12.03.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, статтей 211, 242, частини 5 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Зокрема, вказує на такі обставини: судом апеляційної інстанції не дотримано вимог щодо оформлення судового рішення, у зв'язку з неточним формулюванням позовних вимог; судом апеляційної інстанції безпідставно залишено апеляційну скаргу без руху та невірно визначено кількість заявлених позовних вимог; суд не уповноважений встановлювати повноту/неповноту сплати судового збору при вирішенні питання про відкриття провадження, а зобов'язаний лише перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; незважаючи на незрозумілість ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, у задоволенні заяви про роз'яснення такого судового рішення позивачу було відмовлено; судом апеляційної інстанції не враховано, що звернення до суду із заявою про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг процесуального строку, встановленого таким судовим рішенням, до ухвалення рішення про задоволення заяви про роз'яснення; суддя Київського апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О. не є уповноваженою для здійснення судового розгляду справи, оскільки не є такою, що призначена на посаду в порядку, передбаченому статтею 128 Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 №1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»).

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 судом з'ясовано такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНІКА» звернулось до адміністративного суду з позовом, в якому заявило вимоги про: визнання незаконним та скасування рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 14.03.2016 вих. № 1962/10/10-13-11-02-10; визнання незаконною бездіяльності Кабінету Міністрів України з 30.01.2016, яка полягає у неприйнятті правового акту Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2014 № 21 та у незабезпеченні перегляду та приведенні Міністерством фінансів України свого наказу № 21 від 28.01.2016 у відповідність із Законом України від 26.11.2015 № 835-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; зобов'язання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області прийняти податкову декларацію з ПДВ за звітний (податковий) період календарний місяць лютий 2016 року з додатками та доповненнями до неї ТОВ "Аніка" з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих позивачем документів від 14.03.2016; зобов'язання Кабінету Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону України від 26.11.2015 № 835-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України свого наказу від 28.01.2016 № 21 у відповідність з цим Законом.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 24.04.2017 позовні вимоги залишив без задоволення.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2017, до якої долучено документ про сплату судового збору - платіжне доручення № 1161 від 29.08.2017 в сумі 1515,80 грн.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.10.2017 залишив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), з огляду на надання документу про сплату судового збору в сумі меншій, ніж визначено законом, та встановив позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги у строк протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2017 (повний текст складено 15.12.2017) відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «АНІКА» у роз'ясненні ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2017 продовжив позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 15 днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 про продовження строку для усунення недоліків позивачем отримано 12.01.2018.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.02.2018 повернув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 апелянту.

Перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскарженого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом таких норм є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування відсутні. Доводи касаційної скарги вищезазначених висновків не спростовують.

Відповідно до частини другої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Зі змісту положень частини третьої статті 4, статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з апеляційною скаргою) вбачається, що сума судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до адміністративного суду з апеляційною скаргою, розраховується виходячи зі ставки судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні з позовом та яка залежить від кількості та характеру заявлених вимог (майнові/немайнові).

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення.

Враховуючи викладене, одним із процесуальних обов'язків для реалізації права на апеляційне оскарження є надання документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Невиконання такого обов'язку є підставою для ухвалення судового рішення про залишення апеляційної скарги без руху зі встановленням способу і строку для усунення таких недоліків.

При дослідженні матеріалів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що при зверненні з позовом позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції з'ясовано, що позивачем долучено до апеляційної скарги документ про сплату судового збору в сумі 1515,8грн. (платіжне доручення № 1161 від 29.08.2017), що підтверджує сплату судового збору в меншому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв'язку з викладеним, Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.10.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» залишив без руху та встановив строк у п'ятнадцять днів з моменту отримання копії такої ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу документу про доплату судового збору, виходячи з кількості заявлених немайнових вимог, з урахуванням суми сплаченого судового збору, що відповідає положенням частини частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017)

При перевірці питання щодо дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, вимог частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання такою особою вимог Закону України «Про судовий збір», зокрема сплату судового збору у відповідному розмірі (стаття 4) та зарахування судового збору до Державного бюджету України (стаття 9).

В ухвалі від 09.10.2017 про залишення апеляційної скарги без руху містяться посилання на всі положення Закону України «Про судовий збір», виходячи з яких обчислено суму судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в цій справі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з апеляційною скаргою - жовтень 2017 року) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом - жовтень 2016 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2016 місячний розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 гривень (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928 VIII).

У відповідності до абзацу 6 підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом - жовтень 2016 року) ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом - жовтень 2016 року) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Керуючись встановленими обставинами щодо заявлення позивачем у позові двох вимог немайнового характеру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги складає 110% х (1378грн. х 2) = 3031,6грн.

В ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 про залишення апеляційної скарги без руху чітко встановлено:

- недоліки апеляційної скарги, зокрема невідповідність її вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, що полягало в тому, що до апеляційної скарги додано документ про сплату судового збору в сумі 1515,8 грн., що є меншою, ніж встановлений законом;

- спосіб усунення недоліків апеляційної скарги: надання/надіслання суду документу про доплату судового збору;

- встановлено строк, достатній для усунення недоліків.

Непогодження з постановленою ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху могло бути підставою для оскарження такої ухвали в порядку, встановленому частиною першою статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017).

Утім, позивачем не оскаржено ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 в касаційному порядку.

Натомість, позивачем заявлено клопотання про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 судом апеляційної інстанції.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2017 (повний текст складено 15.12.2017) відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «АНІКА» у роз'ясненні ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали про залишення апеляційної скарги руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 є чіткою і зрозумілою, що виключає підстави для роз'яснення такого судового рішення відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017).

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2017 продовжив позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Згідно з частиною четвертою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Судом касаційної інстанції не виявлено порушень судом апеляційної інстанції щодо неврахування положень частини четвертої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) про зупинення перебігу процесуального строку, встановленого ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017, у зв'язку зі зверненням із заявою про роз'яснення такого судового рішення.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, чинній на момент вчинення судом апеляційної інстанції процесуальної дії) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Згідно з частиною п'ятою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, чинній на момент вчинення судом апеляційної інстанції процесуальної дії) питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, постановленої за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, у визначений такою ухвалою строк є безумовною підставою для постановлення судом ухвали про повернення такої апеляційної скарги за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017, у строк, визначений ухвалою від 14.12.2017 про продовження процесуального строку на 15 днів з моменту отримання копії такої ухвали (12.01.2018), висновки суду апеляційної інстанції про необхідність повернення апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «АНІКА» відповідають правильному застосуванню положень процесуального закону в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає посилання позивача щодо неповноважного для здійснення апеляційного розгляду справи складу суду необґрунтованими, з огляду на те, що запровадження статтею 128 Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 №1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)») нового порядку призначення суддів на посаду не припиняє повноважень суддів, призначених на посаду до набрання чинності цією нормою Конституції в новій редакції.

Таким чином, наведені позивачем доводи касаційної скарги не спростовують висновку про очевидне правильне застосування норм процесуального закону при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АНІКА» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі №810/3329/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНІКА» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство фінансів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк
З оригіналом згідно.

Помічник судді Ю.В. Зозуля