Справа № 219/13932/17
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Зубенко Т.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною адміністративною позовною заявою, в якій вказав, що 21 листопада 2017 року він супроводжував на службовому автомобілі марки «ВАЗ 21043» з номерним знаком «АН7802НН» колону сільськогосподарської техніки у загальній кількості - 4 трактори, у якості старшого колони. Доїхавши до кільця біля АЗС у м. Сєверодонецьк Луганської області, він почув звуковий сигнал сирени автомобіля патрульної поліції марки «РЕНО» з номерним знаком «20-75», внаслідок чого увімкнув аварійну сигналізацію, взяв праворуч і зупинився разом з колоною, яку він супроводжував. Зупинившись, позивач взяв з собою всі необхідні документи та почав виходити зі свого автомобіля. Як вказав позивач, вийшовши на вулицю, до нього одразу підбіг поліцейський, почав голосно кричати та вимагати, щоб позивач поклав руки на капот свого службового авто. У свою чергу позивач попросив поліцейського представитися та запитав про причину зупинки колони. Не отримавши відповідь, поліцейський, застосував щодо позивача заходи фізичної сили - вдарив позивача по нозі та заламав йому за спину ліву руку. Внаслідок застосування такого поліцейського заходу у позивача порвалась зимова куртка. Після цього, поліцейський вихватив з рук позивача документи на автомобіль та направився у бік свого службового патрульного авто, де почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За цей час, як зазначив позивач, він подзвонив на номер «102» та звязався з керівником Управління патрульної поліції України у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному у Луганській області, намагаючись отримати хоч якусь допомогу та пояснення щодо дій його підлеглого. Після розмови з керівником УПП інспектор Бербенець О.О. почав зачитувати постанову про накладення адміністративного стягнення, у якій позивача було притягнуло до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення - користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.При цьому, позивач у позові зауважив, що він відмовився підписувати і отримувати вищевказану постанову. 25 листопада 2017 року засобом поштового звязку - Укрпошта, позивачу було вручено постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає такі дії та рішення протиправним, та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 237456, визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними.

03 березня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 21.11.2017 року інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 приблизно об 11 годині 00 хвилин при патрулюванні в м. Сєверодонецьку виявив порушення пункту 9.2 (б) ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_1, а саме не увімкнення покажчика повороту, водію було повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказав, що постанова серії АР № 237456 від 21.11.2017 року складена у відповідності до вимог чинного законодавства та підстави для її скасування відсутні.

У судове засіданні позивач не зявився, просив розглянути справу у його відсутність та вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_1 на постанову від 21.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд керується положеннями ст. 276 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення може розглядатися за місцем його вчинення, місцем обліку транспортного засобу чи місцем проживання порушника. Під час розгляду такої справи, орган (посадова особа) відповідно до ст. 280 КУпАП має з'ясувати всі обставини для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови серії АР № 237456 від 21.11.2017 року, вона винесена за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Як встановлено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предметом спору є правомірність прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому докази щодо наявності чи відсутності складу правопорушення повинні визначатися за нормами КУпАП.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглядаючи поданий позов, суд вважає, що посадовою особою під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, були порушенні наведені норми закону, до того ж позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на тому факті, що Правил дорожнього руху він не порушував, а інших фактичних даних, що свідчили б про вчинення вказаною особою правопорушення у справі немає. Так наданий суду DVD диск містить у собі лише відео фіксацію процесу складання протоколів про адміністративне правопорушення та розяснення порядку сплати адміністративного штрафу, будь-яких доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення на ньому не зафіксовано, а тому він не може слугувати належним доказом в розумінні ст. 73 КАС України,з огляду на що, керуючись ст. 293 КУпАП суд постановляє скасувати постанову серії АР № 237456 від 21.11.2017 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19, 44, 72-77, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 245, 251, 258, 276, 280, 289, 293 КУпАП,суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними

Постанову серії АР № 237456 від 21.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Харченко