Справа № 216/4125/16-а(2-а/216/100/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2018 року справа № 216/4125/16-а(2-а/216/100/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.,

суддів: Шлай А.В. Прокопчук Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2017, (суддя суду першої інстанції Онопченко Ю.В.), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через свого представника звернулись до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просили: визнати відмову відповідача в нарахуванні та виплаті позивачам щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2016 рік протиправною, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2016 рік ОСОБА_1, ОСОБА_2, як інвалідам І групи щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в сумі - 6770 грн. ОСОБА_3, як інваліду ІІ групи щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в сумі - 6770 грн., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - як інвалідам ІІІ групи щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в сумі - 5422 грн. та стягнути з відповідача щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2016 рік на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, тобто по 6770 грн. кожному, а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, тобто по 5422 грн. кожному.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно було сплачено позивачам щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі меншому ніж це передбачено ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову, також заявники зазначають, що відповідач не тільки не нарахував та не виплатив позивачам належну до виплату допомогу на оздоровлення в розмірі визначеному ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а й не вжив заходів для додаткового отримання коштів для сплати допомоги у належному розмірі. Також, заявники вказують на те, що зменшення розміру належних їх виплат на підставі постанови КМУ від 12.07.2005 року №562 не відповідає вимогам Конституції. Крім того, на думку позивачів, вказана постанова неодноразово визнана неконституційною.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід І групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 - (а.с.6), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3125 ОСОБА_1 в березні 2016 року виплачено 120 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 32).

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід І групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.9), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3125 ОСОБА_2 в квітні 2016 року виплачено 120 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 33).

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 - (а.с.14), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3128 ОСОБА_3 в березні 2016 року виплачено 120 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 35).

ОСОБА_8 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 (а.с.18), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3129 ОСОБА_4 в березні 2016 року виплачено 90 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 36).

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 (а.с.21), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3130 ОСОБА_5 в квітні 2016 року виплачено 90 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 37).

ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 (а.с.23), згідно довідки про доходи про прибутки з 2016 року по 2016 рік від 29.08.2016 р. № 3130 ОСОБА_6 в квітні 2016 року виплачено 90 грн. компенсацію на оздоровлення (а.с. 38).

Вважаючи виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, проведену їм відповідачем, у розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною, позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що виплати, що проведені на користь позивачів здійснені в порядку та розмірах визначених Кабінетом Міністрів України, вказане відповідає вимогам Закону, відтак підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, згідно з яким: Установити, що норми і положення статті 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №760 від 26.10.2016 р. «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 Порядку встановлено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам I і II групи становить 120,00 грн.; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачами було отримано щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах, визначених постановою КМУ від 12.07.2005 р. №562. Фактично позивачі не згодні із тим, що відбулось зменшення здійснюваних ним виплат на підставі ст. 48 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012 р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Європейський суд з прав людини у своїй ухвалі у справі «Великода проти України» від 03.06.2014 р. зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідно судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Також відповідно до пункту 28 Суд також зазначає, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач виплачуючи позивачам щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі встановленому постановою КМУ від 12.07.2005 р. №562 діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України.

Щодо доводів позивачів про неправомірність застосування постанови КМУ від 12.07.2005 р. №562 до спірних відносин, із посиланням на рішення окремі думки суддів Конституційного суду при прийнятті рішення №3-рп від 25.01.2012 р., суд зазначає, що Рішення Конституційного суду приймається більшістю голосів, набирає законної сили та підлягає застосування з моменту його прийняття, в свою чергу окрема думка судді є способом вираження іншої думки судді, в разі якщо він не згоден із дамкою колегії суддів, вона не має сили рішення, тому не може бути застосована в якості рішення Конституційного Суду.

Стосовно доводів позивачів про неврахування судом під час прийняття рішення позиції Пленуму ВАСУ №4 від 12.02.2012 року «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"», суд зазначає, що у вказаній постанові Пленуму надано оцінку приписам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до набрання чинності змін, внесених, зокрема в ст. 48 Закону, стосовно визначення за Кабінетом Міністрів України права визначати порядок та розмірі соціальних виплат, в тому числі щорічної допомоги на оздоровлення.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи позивачів не спростовують висновків суду першої інстанції, відтак підстави для її зміни або скасування - відсутні.

Керуючись ст.308,ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2017 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верхового Суду.

Повне судове рішення складено 29.03.2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук