Справа № 607/5157/17
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 Справа №607/5157/17

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу №607/5157/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, в якому просила скасувати постанову АА № 762706 по справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2017 року, винесену начальником Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області.

Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривень.

В постанові зазначено, що вона неналежно займається вихованням своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проявилося в тому, що 06 квітня 2017 року близько 13 години 30 хвилин в приміщенні ЗОШ № 5 по вул. Камінній у м. Тернополі ОСОБА_3 схопила за волосся та потягнула до землі малолітню ОСОБА_4, внаслідок чого вона вдарилась головою об землю.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Однак, вона, по-перше, не ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини, і про таке ухилення в оскаржуваній постанові взагалі не йдеться, а по-друге, неповнолітніми є особи у віці від 14 до 18 років, а її дочка є малолітньою.

Провадження у справі відкрито за правилами КАС України, в редакції, яка була чинною станом на день постановлення ухвали про відкриття провадження, та діяла до 15 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Чинною редакцією КАС України передбачено два види проваджень для розгляду адміністративних справ - загальне і спрощене.

Справа розглядається судом у загальному провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 286 КАС України.

Від відповідача відзиву на позов та будь-яких інших письмових заперечень не надходило.

У судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 205 КАС України суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

13 квітня 2017 року інспектором Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області Мацієвською А.В. стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 624104, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неналежно займається вихованням своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проявилося в тому, що 06 квітня 2017 року близько 13 години 30 хвилин в приміщенні ЗОШ № 5 по вул. Камінній у м. Тернополі ОСОБА_3 схопила за волосся та потягнула до землі малолітню ОСОБА_4, внаслідок чого вона вдарилась головою об землю.

У протоколі містяться письмові пояснення ОСОБА_1, відповідно до яких вона вказала, що належно виховує свою дочку.

Постановою начальника Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області Гаврилюка С.В. від 13 квітня 2017 року АА № 762706 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Як убачається з зазначеної постанови, ОСОБА_1 неналежно займається вихованням своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проявилося в тому, що 06 квітня 2017 року близько 13 години 30 хвилин в приміщенні ЗОШ № 5 по вул. Камінній у м. Тернополі ОСОБА_3 схопила за волосся та потягнула до землі малолітню ОСОБА_4, внаслідок чого вона вдарилась головою об землю.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Аналізуючи зміст вказаної норми, очевидно, що ухиленням від виконання батьківських обов'язків вважається не будь-яке діяння, а дія чи бездіяльність, що свідчить про нехтування обов'язками, чітко передбаченими законодавством і лише тими, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені у ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої:

1. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов'язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Також статтею 180 цього Кодексу передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров'ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров'я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов'язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Відтак, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, зокрема, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, невжиття заходів щодо їх лікування тощо.

Відповідно до тлумачного словника української мови «ухилятися» означає «намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати».

З оскаржуваної постанови не вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Представник відповідача жодного разу в судове засідання не з'явився,хоч викликався неодноразово, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Жодних доказів, на підставі яких винесено оскаржувану постанову, зокрема, які б свідчили про те, що мало місце саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачем не надано.

На думку суду, той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06 квітня 2017 року близько 13 години 30 хвилин в приміщенні ЗОШ № 5 по вул. Камінній у м. Тернополі схопила за волосся та потягнула до землі малолітню ОСОБА_4, не вказує на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

На підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що відповідачем не доведено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зазначених обов'язків, а тому висновки оскаржуваної постанови щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є необґрунтованими, а накладення штрафу - безпідставним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 39/19) до Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Шевченка, 10) про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову АА № 762706 по справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2017 року, винесену начальником Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривень.

Закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне рішення суду складено 29 березня 2018 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків