Справа № 806/2954/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 806/2954/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: пред. відповідача Мірошніченка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "19" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Черноліховим С.В. в м. Житомирі , о ЧАС, повний текст судового рішення складено 26 грудня 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про стягнення 16824,90 грн середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, у якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 16824,90грн, а також моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, в сумі 2000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем, всупереч ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України, несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні, а саме: заборгованість по заробітній платі фактично виплачена 21.09.2017, у той час як мала бути - 31.07.2017. Враховуючи, що середньоденний заробіток за два останні місяці перед звільненням становить 329,90 грн, а період затримки з 01.08.2017 по 20.09.2017 складає 51 календарний день, відповідно стягненню з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області підлягає сума в розмірі 16824,90 грн. Зазначав, що порушення його трудових прав та гарантій призвели до моральних страждань, на підставі чого має право на відшкодування в розмірі 2000 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (вул.Героїв Пожежних, 67-б, м.Житомир, 10006, ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) 14093,62 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що одноразова грошова допомога була виплачена ОСОБА_4 одразу ж, як тільки надійшли кошти від головного розпорядника бюджетних коштів - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, у відповідності до законодавства, що регламентує виплату такої допомоги. Також, одноразова грошова допомога не є складовою грошового забезпечення, а тому положення ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України не поширюються на правовідносини щодо її невиплати у відповідні строки. Підставою для застосування до відносин з розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту є спеціальне законодавство, а не Кодекс законів про працю України, тому позивач не має права на відшкодування середнього заробітку за час затримки належних йому виплат.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 не погоджується з доводами апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 працював на посаді начальника караулу на умовах строкового контракту в Овруцькій державній пожежно - рятувальній частині №12 та наказом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області №592 від 31.07.2017 (по особовому складу) виключений з 30.07.2017 зі списків особового складу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (а.с.5).

Згідно запису № 9 в трудовій книжці НОМЕР_2, позивач проходив службу в МНС, МВС, ДСНС України з 30.10.2002 по 30.07.2017 (а.с.10-11).

07.08.2017 ОСОБА_4 звернувся до відповідача з проханням виплатити йому в зв'язку із звільненням належні розрахункові кошти (а.с.6).

Листом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області за вих.№ 01-4/1413 від 14.08.2017 позивача повідомлено, що одноразова грошова допомога в сумі 49075,16 грн буде виплачена після надходження коштів від ДСНС (а.с.8).

Як вбачається із копії виписки по картковому рахунку НОМЕР_3, одноразова грошова допомога в сумі 49075,16грн. перерахована ОСОБА_4 21.09.2017 (а.с.9).

Вважаючи, що виплату даної суми відповідачем було затримано на 51 календарний день, позивач звернувся до суду із вимогою стягнути середній заробіток за цей період на підставі ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, а тому задовольнив позов частково.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення та виплата одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу цивільного захисту після звільнення їх зі служби здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ст.9 вказаного Закону передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які звільняються зі служби виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393, у відповідній редакції) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічні положення містить п. 8 розділу 15 Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 № 475.

Отже, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту регулюються спеціальним законодавством.

Разом з тим, нормами спеціального законодавства не врегульовано питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні вказаних осіб (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення).

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Стаття 116 Кодексом законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08 лютого 1995 року №100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Таким чином, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпПУ як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для застосування до спірних відносин норм Кодексу законів про працю України є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права не допустив порушень норм процесуального права, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для скасування чи його зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "03" квітня 2018 р.