Справа № 323/457/18
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/457/18
Провадження № 2-а/323/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді - Гуцал О.П., за участі секретаря судового засідання - Лукіної А.О., розглянувши в порядку письмового провадженняадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДРУПП у Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировичапро скасування постанови серії АР № 380342 від 10.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВБДР УПП у Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови серії АР № 380342 від 10.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати вказану постановупро притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2018 року відповідачем винесено відносно нього спірну постанову про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення нібито за те, що 10.02.2018 року о 10-50 годині він в м. Оріхів по вул. Запорізька/вул. Гоголя розмістив пересувний торгівельний пункт на пішохідному тротуарі на відстані 1 м від проїзної частини без погодження з Національною поліцією, чим порушив п.32.1а ПДР України.Однак на заперечення порушення, відповідач ніяк не відреагував та склав спірну постанову.Позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідачем не доведена його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.140 КУпАП та при розгляді справи було порушено його право на захист.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 14.03.2018 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

14.03.2018 року слухання справи відкладено на 02.04.2018 року у зв'язку із неявкою відповідача.

Від представника поз ивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчитьпоштове повідомлення про отримання судової повістки 20.03.2018 року, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що10.02.2018 року інспектором ВБДР УПП у Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Денисовим О.В.відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 380342, відповідно до змісту якої:10.02.2018 року о 10-50 годині ОСОБА_1 в м. Оріхів по вул. Запорізька/вул. Гоголя розмістив пересувний торгівельний пункт на пішохідному тротуарі на відстані 1 м від проїзної частини без погодження з Національною поліцією, чим порушив п.32.1а ПДР України, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.140 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно з п. 32.1 «а» Правил дорожнього руху, затвердженого постановоюКабінетуміністрівУкраїни № 1306 від 10.10.2001 року, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Таким чином, законодавством встановлено необхідність узгодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах пересувних торговельних пунктів.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Отже, склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 140 КУпАП, передбачає виключний перелік дій, які входять до його об'єктивної сторони.

Відповідно до викладених в оскаржуваній постанові обставин, встановлених відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач розмістив пересувний торгівельний пункт на пішохідному тротуарі на відстані 1 м від проїзної частини.

Водночас, диспозиція частини 2 статті 140 КУпАП не передбачає відповідальності за розміщення або встановлення об'єктів дорожнього сервісу (зокрема і пересувного торгівельного пункту) з порушенням порядку погодження.

Таким чином, диспозицією ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає відповідальності за дії, які були встановлені відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і які відображені в оскарженій постанові.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 140 КУпАП, а тому постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачемвідзив на позов не надано, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо), суду також не надано.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, поясненнями позивача, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, у зв'язку із встановленням судом відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.140 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови серії АР № 380342 від 10.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором ВБДР УПП у Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Денисовим Олександром Володимировичем, серії АР № 380342 від 10.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено в повному обсязі 02.04.2018 року.

Суддя: О.П. Гуцал