Справа № 310/5147/16-а(2-а/310/629/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2018 рокусправа № 310/5147/16-а(2-а/310/629/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017 року (суддя Крамаренко А.І.), ухвалену в м. Бердянську, в адміністративній справі № 310/5147/16-а (провадження № 2-а/310/9/17) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення № 198 та № 199 від 06.07. 2016 року.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 оскаржив до суду постанови №198, №199, прийняті 06 липня 2016 року адміністративною комісією виконавчого комітету Бердянської міської ради про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, просив визнати їх протиправними та скасувати. В обґрунтування позову вказував на відсутність складу адміністративного правопорушення, а також доказів на підтвердження його скоєння. Позивач також просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними та скасував спірні постанови та відмовив позивачу у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника:

- справа розглянута неповноважним судом, оскільки в її матеріалах відсутні розпорядження від 09.12.2016 року про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, ухвала судді Крамаренко А.І. про прийняття до свого розгляду справи;

- наявні у справі докази підтверджують обставину скоєння позивачем адміністративного правопорушення, яке полягає у захаращенні території загального користування внаслідок розташування навісу, столиків на тротуарі по пр-ту Пролетарський навпроти буд. 148/120;

- суд першої інстанції не врахував, що технічний паспорт будівлі не передбачає розміщення навісу;

- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що при складанні протоколу позивач повідомив, що він є власником столів та навісу і їх розміщення здійснено безпосередньо ним;

- суд першої інстанції не врахував ту обставину, що Бердянською міською радою рішення про надання у власність або користування земельної ділянки, розташованій в районі житлових будинків № 148 та № 150 по пр. Пролетарський не приймалось;

- суд першої інстанції не вжив заходи щодо забезпечення явки свідків.

У відзиву на апеляційну скаргу представник позивача (адвокат ОСОБА_2, ордер серії ЗП № 022918) зазначив про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови, оскільки суд першої інстанції встановив усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відсутність доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник скаржника наполягав на тому, що суд першої інстанції був зобов'язаний встановити обставини скоєння позивачем адміністративних правопорушень, викликати та допитати свідків та вжити усі можливі заходи з метою ухвалення законного рішення. Натомість, суд першої інстанції грубо порушив процесуальний закон, свідків не допитав, проігнорував пояснення відповідача про те, що позивач на засідання адміністративної комісії не з'явився, письмових пояснень не надав, проте відеозапис фіксації події містить докази улаштування позивачем навісу перед кафе на території загального користування. На думку представника скаржника, цей навіс позивач міг побудувати у 2013 році, коли орендував кафе для здійснення підприємницької діяльності. Цю обставину могли підтвердити свідки - мешканці житлового будинку, за скаргою яких відповідач проводив перевірку, однак суд їх не допитав.

Представник позивача у судовому засіданні просила залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2016 року №198, 04.07.2016 року о 12:50 на тротуарі по пр. Пролетарському навпроти будинку №148/120 по пр. Пролетарському розташовано навіс, столи, які захаращують територію загального користування. Розташування організував самовільно ФОП ОСОБА_1, чим порушив п. 2.5.14 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Бердянська, затверджені рішенням сесії міської ради від 30.05.2012 № 5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013 № 17. За дане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення №199 від 06.07.2016 року було встановлено, що 04.07.2016 року о 12:50 в м. Бердянську по пр. Східний біля будинку №150 магазина «Шашлика та вина» на тротуарі міської території ФОП ОСОБА_1 скоїв заїзд та влаштував стоянку, зупинку, належного йому автомобіля «Мерседес» Е430 державний номер НОМЕР_1, чим порушив п.п. 2.5.8; п. 5.6.3 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Бердянська, затверджені рішенням сесії міської ради від 30.05.2012 № 5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013 № 17. За дане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на те, що спірні постанови не відповідають приписам статей 283 і 284 КУпАП, а також через відсутність доказів скоєння позивачем правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовані штрафи. Суд встановив, що підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_1 (магазин «Шашлика та вина») з квітня 2016 року здійснює ФОП ОСОБА_3, а рішенням Господарського суду Харківської області від 08.02.2012 року ФОП ОСОБА_1 визнаний банкрутом, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у зв'язку із притягненням позивача до адміністративної відповідальності, регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення ( КУпАП).

Постановою № 198 від 06.07.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП - порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, порушення полягає у самовільному розташуванні ФОП ОСОБА_1 навісу, столів на тротуарі по пр-ту Пролетарському навпроти буд. 148/120, які захаращують територію і порушують п.2.5.14 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Бердянська, затверджених рішенням сесії міської ради від 30.05.2012 року № 5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013 року № 17. Час скоєння адміністративного правопорушення, як зазначено у постанові № 198, є 04.07.2016 року о 12.50 год. (а.с.5).

Позивач стверджує, що він, по-перше, не має статусу фізичної особи-підприємця, по-друге, не здійснює підприємницьку діяльність за вказаною адресою, по-третє, не є власником зазначеного нерухомого майна та не влаштовував навіс.

Скаржник стверджує, що позивач був зобов'язаний надати документи на підтвердження права власності на нежитлове приміщення, а суд зібрати усі докази на підтвердження правомірності рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом першої інстанції діяв Кодекс адміністративного судочинства України № 2747-ІУ, статтею 71 якого передбачалось, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Принцип презумпції вини суб'єкта владних повноважень відображений також у Кодексі адміністративного судочинства України № 2147-УІІІ, який діє з 15.12.2017 року. Згідно статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Зазначені процесуальні норми визначають обов'язок суб'єкта владних повноважень доводити правомірність рішення, складовою якого є дотримання процедури його прийняття.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради на своєму засіданні, яке відбулось 06.07.2016 року, здійснювала розгляд протоколу № 034 від 04.07.2016 року, до якого додані фото з місця події (а.с.77, 79). Правопорушник, як зазначено у Протоколі № 9, на засідання адміністративної комісії не з'явився. При цьому, ОСОБА_1 04.07.2016 року був повідомлений про день, місце і час розгляду адміністративної справи, про що зазначено у протоколі № 034 про адміністративне правопорушення, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с.76). Приймаючи спірну постанову № 198, адміністративна комісія дійшла висновку про те, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП скоєно саме ОСОБА_1

Проте, такий висновок спростовується письмовими доказами, наданими позивачем до суду першої інстанції.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 19.04.2016 року власником вбудовано-прибудованого приміщення, загальною площею 77,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.12, 13, 144).

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 20.04.2016 року та акту приймання-передачі від 20.04.2016 року зазначене вбудовано-прибудоване приміщення, загальною площею 77,5 кв.м. було передано ОСОБА_4, як орендодавцем, у строкове платне користування ОСОБА_5, як орендарю, для використання у підприємницькій діяльності (а.с.58-61).

Разом з цим, позивачем до суду першої інстанції був наданий таож договір оренди нежитлового приміщення від 28.04.2016 року, за умовами якого ОСОБА_4 передав у платне строкове користування для використання у підприємницькій діяльності зазначене нерухоме майно іншій фізичній особі - підприємцю - ОСОБА_3 (а.с.133-137).

Колегія суддів зазначає, що наведені договори оренди не наділяють орендаря правом здійснювати переобладнання, або добудову, або розташування тимчасових споруд (навісів, літніх майданчиків, тощо).

Таким чином, відповідальність за самовільне розташування навісу, столів, що призвело до порушення правил благоустрою м. Бердянська через захаращення місця загального користування, має нести, на думку колегії суддів, власник нерухомого майна.

Крім того, докази того, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, розмістивши навіс та столи в матеріалах адміністративної справи № 071 відсутні.

У судовому засіданні представник скаржника стверджував, що доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є відеозапис, на якому він підтвердив, що приміщення належить саме йому, а також показання свідків - жителів будинку, які подали скаргу до виконавчого комітету з приводу захаращення ОСОБА_1 території. Представник також пояснив, що ОСОБА_1 орендував кафе у 2013 році, тому в цей період, вірогідно, він міг цей навіс влаштувати.

Проте, зі змісту протоколу засідання адміністративної комісії вбачається, що свідки при розгляді адміністративних матеріалів не запрошувались та не заслуховувались. ОСОБА_1 у встановленому КУпАУ порядку пояснення не надавав, документи на підтвердження права власності та/або права користування нерухомим майном, до якого прибудований навіс, були витребувані від ОСОБА_1, як пояснила його представник суду, вже після розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що суд першої інстанції зобов'язаний був самостійно витребувати докази на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення та наголошує на тому, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється перевірка правомірності прийнятого адміністративною комісією рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Саме відповідач зобов'язаний доводити в суді, що адміністративною комісією вжиті всі заходи для встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, обставин у справі, докази на підставі яких винна особа притягнута до адміністративної відповідальності.

Представник скаржника також звертав увагу апеляційного суду на те, що до виконавчого комітету надійшли численні скарги від мешканців будинку, на першому поверсі якого розташовано кафе та навіс, що стало підставою для складання протоколу щодо позивача. Представник зазначив, що оскільки дії ОСОБА_1 порушують права мешканців м. Бердянська, його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявна копія колективного звернення 28.05.2015 року мешканців будинку АДРЕСА_1, в якому повідомлено про незаконне бетонування зливових стоків 26.05.2015 року підприємцем кафе «Шашличній будинок» на перехресті вулиці Свободи та пр-ту Пролетарський (а.с.93.). Представник скаржника не зміг надати пояснення про результати розгляду зазначеного звернення. Натомість, діючим законодавством України у достатній мірі врегульовані питання відповідальності осіб за самовільне будівництво, незаконну підприємницьку діяльність, порушення правил благоустрою та інш., а також визначені органи державної влади та місцевого самоврядування, які наділені відповідними повноваженнями у здійсненні контролюючих функцій та вжиття заходів реагування. При цьому, реалізація владних управлінських повноважень має відбуватись у чіткій відповідності із законом та неухильним дотриманням принципу верховенства права. На думку колегії суддів, виконавчий комітет принаймні з травня 2015 року мав можливість встановити власника кафе, з'ясувати обставини порушення, у тому числі, правил благоустрою, та вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності належного суб'єкта.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за влаштування навісу та захаращення території відбулось за відсутності належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного проступку, при неповному встановленні обставин у справі у зв'язку з чим спірна постанова № 198 від 06.07.2016 року не може вважатись правомірною.

Наступною постановою № 199 від 06.07.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП - порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, порушення полягає у тому, що 04.07.2016 року о 12.50 год. в м. Бердянськ по пр-ту Східний біля буд. 150 магазина «Шашлика та вина» на тротуарі міської території гр. ФОП ОСОБА_1 скоїв заїзд та влаштував стоянку, зупинку належного йому автомобіля «МерседесЕ430», державний номер НОМЕР_2, чим порушив п.п.2.5.8, п.5.6.3 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Бердянська, затверджених рішенням сесії міської ради від 30.05.2012 року № 5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013 року № 17. Час скоєння адміністративного правопорушення, як зазначено у постанові № 198, є 04.07.2016 року о 12.50 год. (а.с.72).

Пункт 2.5.8. Правил забороняє стоянку, зупинку автомобілів на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України)". Згідно пункту 5.6.3. Правил на території міста забороняється заїзд транспортних засобів на газони, тротуари, площі, парки, сквери.

Протокол № 078 від 04.07.2016 року, складений членом підрозділу з охорони громадського порядку «Алмаз» відповідно до повноважень, наданих пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського

порядку і державного кордону», містить опис обставини події, а саме - заїзд ОСОБА_1 на тротуар та влаштування стоянки належного йому транспортного засобу.

Суд першої інстанції встановив належність автомобіля «Мерседес» Е430 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.124) та дійшов висновку про відсутні належних та допустимих доказів скоєння зазначеного правопорушення безпосередньо ОСОБА_1, оскільки від надання пояснень, як зазначено в протоколі № 078, він відмовився.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не врахована обставина того, що власник транспортного засобу може передати право керування транспортним засобом іншій особі. З наданих відповідачем доказів вбачається, що вказаний транспортний засіб знаходився на тротуарі (а.с.71). При цьому, ОСОБА_1 не заперечував проти складання протоколу № 078 щодо нього, надав документи, які посвідчують його особу, повідомивши про те, що автомобіль належить йому.

Доводи представника позивача про належність автомобіля іншій особі колегія суддів вважає неспроможними, зважаючи на суб'єктний склад правопорушення (власник або інший законний користувач).

Здійснюючи перевірку доводів скаржника про розгляд справи неуповноваженим судом, колегія суддів встановила наступне:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2016 року, справа № 310/5147/16-а визначена для розгляду суддею ОСОБА_7 (а.с.25), який ухвалою від 09.08.2016 року відкрив провадження у справі (а.с.53). У зв'язку із звільненням з посади судді ОСОБА_7 за заявою про відставку, розпорядженням керівника апарату Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.12.2016 року справа № 310/5147/16-а була передана на повторний автоматизований розподіл (а.с.154,155). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.12.2016 року, справа № 310/5147/16-а визначена для розгляду суддею Крамаренко А.І. (а.с.156).

Натомість, суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Крамаренко А.І. ухвалою від 13 грудня 2016 року, пославшись на розпорядження від 09.12.2016 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, прийняв до свого провадження цивільну справу, керуючись ЦПК України (а.с.157).

З аналізу змісту зазначеної ухвали судді вбачається, що він 13.12.2016 року прийняв до свого провадження справу № 310/5147/16-а (2-а/310/9/17) до проведення повторного автоматизованого розподілу, яке відбулось 15.12.2016 року. Натомість, процесуальний документ, який свідчить про прийняття до провадження адміністративної справи № 310/5147/16-а (2-а/310/9/17), у матеріалах справи відсутній.

Наведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про допущені порушення при автоматизованому розподілі судової справи № 310/5147/16-а (2-а/310/9/17), що є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови на підставі пункту 1 частини 3 статті 317 Кодексом адміністративного судочинства України № 2147-УІІІ.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову ОСОБА_1 частково, визнання протиправною та скасування постанови № 198 від 06.07.2016 року. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити за їх безпідставністю. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, що відповідатиме приписам статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 310/5147/16-а (провадження № 2-а/310/9/17) - скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 198 від 06.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, прийняту адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Бердянської міської ради Запорізької області.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук