Справа № 200/7/18(2-а/200/1/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2018 рокусправа № 200/7/18(2-а/200/1/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року у справі № 200/7/18 (2а/200/1/18) за позовом Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року позовну заяву Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з рішенням суду, Громадська організація «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 року апеляційну скаргу Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати до суду належним чином оформлений документ про сплату судового збору в передбаченому законом розмірі.

Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 року направлена на адресу позивача та отримана ним 17.03.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На усунення недоліків апеляційної скарги від Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що за існуючими правовими нормами сплатити судовий збір не можливо, оскільки неприбуткові громадські організації без статусу юридичної особи не є платником судового збору за змістом ст. 2 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв'язку з вимогами ст. 16 Закону України "Про громадські об'єднання" і власних коштів чи власного майна громадська організація не має. Більш того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у дуже скрутному матеріальному становищі та неспроможні сплатити судовий збір, адже майновий стан останніх не дозволяє сплатити судовий збір навіть частково, на підтвердження чого надано довідки з ПФУ та ДФС.

Розглянувши вказане клопотання, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Приписами статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо сплати судового збору, а саме перелік осіб, які у відповідності до вказаної статті звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказаний перелік є вичерпний та розширенню не підлягає.

Разом з тим, вказана норма статті не передбачає пільг по сплаті судового збору для неприбуткових організацій, не виключає з платників судового збору громадські організації, а відтак апелянт відноситься до платників судового збору, оскільки подаючи апеляційну скаргу останній наполягає на тому, що громадська організація без статусу юридичної особи має адміністративну процесуальну дієздатність, а відповідно має право на подання позову та на апеляційне оскарження прийнятого судового рішення.

Відповідно до приписів статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір", в редакції, станом на дату подання апеляційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведенні положення Закону є вичерпними та підлягають застосуванню виключно до наведених фізичних осіб задля забезпечення можливості доступу до правосуддя.

Таким чином, законодавцем встановлено вичерпний перелік обставин, за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, при цьому з аналізу вищенаведених правових норм випливає, що фактично таким правом може скористатися саме фізична особа, натомість позивач є громадською організацією.

З приводу посилань заявника апеляційної скарги на те, що приписи ст. 133 КАС України не містять обмежень щодо її застосування в залежності від того, хто є стороною у справі, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що за приписами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким чином, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок звільнення від сплати судового збору

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2, не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом самостійно та з відповідними клопотаннями про звільнення від сплати судового збору з поданням відповідних доказів, і у разі якщо розмір судового збору перевищуватиме 5 відсотків розміру річного доходу останніх, кожної окремо, за попередній календарний рік, відповідний суд матиме правові підстави для звільнення таких осіб від сплати судового збору.

В той же час, саме апелянтом не підтверджено неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у порядку та розмірі встановленому законом жодними належними та допустимими доказами, як і не надано доказів, які б свідчили, що заявник апеляційної скарги користується пільгами щодо сплати судового збору, встановленими ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що Громадська організація «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» не є юридичною особою та не знаходиться на обліку в органах статистики, доходів і зборів, державної фіскальної служби, Пенсійного фонду, вважаю необґрунтованими, оскільки судовий збір за своєю правовою природою є різновидом судових витрат, порядок справляння якого визначено Законом України "Про судовий збір" і жодним чином не відноситься до загальнообов'язкових податків, зборів та платежів, питання щодо сплати яких регулюється іншими нормативно-правовими актами, а отже відсутність реєстрації заявника апеляційної скарги у відповідних органах не є підставою звільнення від сплати судового збору.

При цьому, посилання заявника апеляційної скарги на рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказане рішення стосується офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв'язку з положеннями пункту „г" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" в редакції п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, яка передбачала, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Водночас, згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" в редакції від 01.09.2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Отже, громадські організації при зверненні до суду з апеляційною скаргою не звільнені від сплати судового збору у розмірі, який визначено Законом України "Про судовий збір".

З приводу посилань на приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцію України щодо права кожного на звернення до суду, зазначаю, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Саме тому сплата судового збору не є обмеженням з боку держави на доступ до правосуддя.

Таким чином, станом на 29.03.2018 року вимоги, зазначені в ухвалі від 06.03.2018 року, заявником апеляційної скарги не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Згідно з ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу, а саме позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Приймаючи до уваги, що Громадською організацією «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід вважати не поданою та повернути.

За таких підстав, керуючись ст.ст. 108, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Громадської організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року у справі № 200/7/18 (2а/200/1/18) - повернути заявнику.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Ухвала підписана складом суду 29 березня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко