Справа № 576/1664/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2018 року

м.Київ

справа №576/1664/16-а

адміністративне провадження №К/9901/22693/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій (рішення) щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії,

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати неправомірним рішення відповідача № 28 від 20.07.2016р. про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця за заявою позивача від 14.07.2016р.;

зобов'язати відповідача провести позивачу з 01.07.2016р. перерахунок раніше призначеної (обчисленої) пенсії державного службовця з урахуванням включення до заробітної плати, з якої позивачу була обчислена пенсія державного службовця, грошових сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у наданій суду довідці Сумської митниці Державної фіскальної служби України № 05.02./276 про складові заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при обчисленні позивачу пенсії державного службовця відповідачем в порушення положень ст.ст. 33 і 37 Закону України від 19.12.1993 р. № 37232-ХІІ «Про державну службу», ст.ст. 1 і 2 Закону України від 24.03.1995р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» та ст. 66 Закону України від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ не було включено (не було враховано) суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які (суми) нараховувались і виплачувались позивачу у період його роботи на державній службі, та з яких сплачувались страхові внески.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2017р., залишеною без змін, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. позов задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 28 від 20.07.2016р. про відмову позивачу у проведенні йому перерахунку пенсії за заявою від 14.07.2016р.

Зобов'язано відповідача привести проведений перерахунок раніше призначеної позивачу за Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ пенсії у відповідність з діючим законодавством, а саме: розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 обчислити з 01.07.2016р. з урахуванням наведених у Довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/276 від 21.11.2016р. про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", таких складових заробітної плати як матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації із збереженням проценту нарахування пенсії на момент призначення (перерахунку) пенсії за Законом України "Про державну службу".

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач та подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що з 01.05.2016р. набрав чинності Закон України "Про державну службу"№ 889, а тому норми Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки на час їх виникнення такий закон уже втратив чинність. Крім того, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не з заявою про виправлення помилок при обчисленні (призначенні) пенсії.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач посилається на те, що подав до відповідача у 2016 році заяву про перерахунок пенсії, оскільки заяву про призначення пенсії ним було подано відповідачу у 2012 році. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин у 2009 році) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень частини 2 статті 3 Закону України «Про державну службу» статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з березня 2012 року знаходиться на обліку відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Позивач 14.07.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ з урахуванням неврахованих при обчисленні розміру пенсії виплат до зарплати, додавши до заяви видану Сумською митницею довідку № 05.02/177 від 11.07.2016р., в якій зазначено усі складові заробітної плати позивача за період роботи з 01.03.2010р. по 29.02.2012р., в тому числі - суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань (а.с. 52).

Рішенням відповідача № 28 від 20.07.2016р. позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат за наданою довідкою з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії виходячи зі змісту зазначеної довідки у зв'язку із втратою чинності Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після набрання законної сили з 01.06.2016р. Закону України "Про державну службу"№ 889 (а.с. 14).

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Крім того, у статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії, належить, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальні допомоги, індексація заробітної плати, інші виплати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, а тому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, суд апеляційної інстанції посилався на те, що аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.09.2014р. у справі № 21-314а14

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що при обчисленні пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для такого обчислення включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми законодавства, чинні на час призначення пенсії позивачу також є безпідставним, оскільки предметом позову у даній справі є неправильне обчислення розміру пенсії позивачу при її призначенні, а не її перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Крім того, згідно статті 41 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Також отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15.03. 2018р. №466/2402/17

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанції правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення, а постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук