Справа № 191/1390/17(2-а/191/106/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2018 року справа № 191/1390/17(2-а/191/106/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року (суддя Матіяш С.К.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», в якому просив:

- визнати неправомірними дії Синельниківського об'єднаного Управління Пенсійного фонд України у Дніпропетровській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов'язати Синельниківське об'єднане Управління Пенсійного фонд України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 14 березня 2017 року.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років. Зобов'язано Дніпровське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 23; ідентифікаційний код 41245991) призначити ОСОБА_1 (52000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за вислугу років на підставі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 березня 2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював у вагонному депо Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (пункт технічного обслуговування вагонів Синельникове приєднано до відокремленого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Державного підприємства «Придніпровська залізниця») на посадах: слюсар по ремонту рухомого складу, оглядач-ремонтник вагонів та старший оглядач-ремонтник вагонів, слюсар з ремонту рухомого складу, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 09.07.1978 року та довідками з місця роботи (а.с. 14-18)

14.03.2017 року позивач звернувся до Дніпровського приміського об'єднаного УПФУ з заявою про призначення пенсії за вислугу років, проте 23.03.2017 року протоколом №7 засідання робочої комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсії, вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки посада старшого оглядача-ремонтника вагонів пункту технічного обслуговування вагонів Синельникове (займав з 06.02.2014 року по 13.03.2017 року), на думку відповідача, не входить до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (затверджений постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992р.) (а.с. 13).

Пункт «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловік - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України №25 від 18.11.1992р. «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» встановлено, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Професія «оглядача вагонів, оглядача-ремонтника на пунктах технічного та контрольно-технічного обслуговування вагонів» передбачена розділом 66 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства транспорту України №601 від 17.12.1999р. та погодженого Міністерством праці та соціальної політики України (діяв до 20.05.2016р.), а також розділом 64 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №181 від 20.05.2016р., в якому визначені завдання та обов'язки, необхідні знання та кваліфікаційні вимоги до професії 2-5 розрядів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правомірний висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1, оскільки професія «старший оглядач-ремонтник вагонів», за якою позивач працював з 06.02.2014 року по 13.03.2017 року є професією працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, та дає право на пенсію за вислугу років, а тому позивач має таке право відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також колегія суддів, окремо звертає увагу на те, що картою умов праці робочого місяця старшого оглядача-ремонтника вагонів визначено, що за показниками робоче місце вважається зі шкідливими та важкими умовами праці (а.с. 44-46).

Крім цього, колегія суддів зазначає, що ст.ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008р., п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004р., п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011р., п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014р. тощо).

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду даної справи у їх сукупності, враховуючи вищенаведені норми законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача достатнього стажу роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, то у відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а таму дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 такого виду пенсії та щодо відмови включити до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, періоду роботи на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів, є протиправними

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене, вважає, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року по справі № 191/1390/17(2-а/191/106/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 26.02.2018 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко