Справа № 812/532/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/532/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації (далі УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації або відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення відповідача про відмову виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг позивачу;

- зобовязати відповідача призначити, нарахувати та сплатити позивачу з 30.11.2017 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг.

В обґрунтування предявленого позову зазначив наступне.

Позивач є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 4841 від 22.11.2016. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання» в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 10.10.2014 № 505 передбачено отримання адресної допомоги на проживання.

30 листопада 2017 року позивач звернувся до УСЗН Станично-Луганської районної адміністрації щодо отримання щомісячної адресної допомоги ВПО, а 11 січня 2018 року отримав повідомлення про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги ВПО, посилаючись на п.12 «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО», затверджених постановою КМУ № 365 від 08.06.2016. На питання щодо конкретної причини відмови позивачу 10.01.2018 повідомили, що це відсутність технічного паспорта на будинок, в якому він мешкає. На думку позивача, така відмова є протиправною та не відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою суду від 05.03.2018 відкрито провадження у справі № 812/532/18 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача 19.03.2018 до суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 4841 від 22.11.2016 та 30.11.2017 звернувся до Управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. До заяви ОСОБА_1 додав: копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 4841, копію паспорта громадянина України та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію пенсійного посвідчення, копію посвідчення інваліда 3 групи, копію державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно п.9 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 Управлінням 05.12.2017 було здійснено перевірку ОСОБА_1, який знаходився за фактичною адресою проживання, про що був зроблений відповідний запис до акта обстеження матеріально - побутових умов сімї. Зі слів заявника будинок, в якому він мешкає належить тестю ОСОБА_2. Також, був доданий державний акт на земельну ділянку від 23 серпня 2012 року, згідно якого власником земельної ділянки є ОСОБА_2. ОСОБА_1 також була подана заява, в якій вказано, що технічної документації на будинок не має.

Згідно Наказу «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» від 24.04.2015 № 79 зазначено наступне. Прийняття в експлуатацію обєктів здійснюється шляхом реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації. Зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкта, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії. Якщо немає дозволу на будівництво, будинок не введено в експлуатацію, будинку не присвоєно кадастровий номер фактично він не є житловим та постачання житлово-комунальних послуг не здійснюється.

Згідно Постанови КМУ № 505 від 1 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам призначається для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», рішенням про призначення/відновлення/ про відмову в призначенні у призначенні/відмовленні соціальної виплати з моменту припинення її виплати приймає комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Комісія).

Комісія, яка утворена Станично-Луганською районною військово - цивільною адміністрацією, прийняла рішення відмовити у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством (відсутність технічної документації на будинок, протокол № 128 від 11.01.2018).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (і.н.), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5, 7).

Згідно довідки від 22.11.2016 за № 4841 ОСОБА_1 перемістився з району проведення антитерористичної операції в с.Пшеничне, вул.Виноградна, буд. 253, Станично-Луганський район, Луганської області, з 22.11.2016 року (а.с.6). Надання статусу переміщеної особи стало підставою для призначення та виплати позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово- комунальних послуг відповідно до п.1 постанови КМ України від 01.10.2014 року № 505.

Сторонами не заперечується той факт, що позивач до прийняття оскаржуваного рішення відповідачем про відмову виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, отримував таку допомогу.

30.11.2017 позивач звернувся до Управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.12).

05.12.2017 відповідачем здійснено обстеження матеріально-побутових умов сімї позивача, про що складено акт № 1530 (а.с.26). Зазначеним актом підтверджено фактичне проживання позивача за вказаною у довідці адресою (а.с.26 на звороті). Також, в акті зазначено, що будинок 253, с.Пшеничне, вул.Виноградна належить «тестю ОСОБА_2». Вказаний акт підписаний позивачем.

Заявою від 12.12.2017 до УСЗН Станично Луганської райдержадміністрації позивач повідомив, що технічної документації на будинок не має, але є на землю, яка приватизована на тестя ОСОБА_2, що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.27, 28).

Протоколом від 11.01.2018 № 128 комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам відмовлено позивачу у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством (відсутність технічної документації на житло) (а.с.11, 29).

Листом від 07.02.2018 № 389 УСЗН Станично Луганської райдержадміністрації надано відповідь на звернення позивача щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, де повідомлено позивачу про відмову у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством та надано витяг з протоколу комісії від 11.01.2018 № 128 (а.с.12-14).

З протоколу від 11.01.2018 № 128 вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні допомоги відповідно до підпункту 12.1 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування за наявності підстав, передбачених законодавством (відсутність технічної документації на житло).

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 року № 638-IV встановлено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Наказ, яким визначено район проведення АТО, виданий керівником Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Таким чином, всі населені пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

В статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII зазначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно абзацу 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VІІ (далі Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно частин 2, 3 ст. 7 Закону № 1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів від 01.10.2014 № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг (далі Порядок № 505)

Відповідно до абз.1 пункту 2 даного Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509) визначено, що документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік є довідка.

В силу пункту 6 Порядку № 509 довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до статті 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з відзиву відповідача, підставою відмови позивачу у призначенні грошової допомоги стало відсутність технічної документації на житло.

При цьому, на думку відповідача, із посиланням на Наказ «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» від 24.04.2015 № 79, прийняття в експлуатацію обєктів здійснюється шляхом реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, а якщо немає дозволу на будівництво, будинок не введено в експлуатацію, будинку не присвоєно кадастровий номер фактично він не є житловим та постачання житлово-комунальних послуг не здійснюється, тоді як допомога надається на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Постановою КМУ від 08.06.2016 за № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та предявляється оригінал такої довідки.

Згідно із пунктом 10 зазначеного Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Відповідно до пункту 11 Порядку комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом пяти робочих днів з дня отримання такого подання.

За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати (пункт 12 Порядку).

В силу пункту 13 даного Порядку комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку № 505 визначено підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме:

- будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

- будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач з 22.11.2016 перемістився з району проведення антитерористичної операції, а саме з м.Луганськ до с.Пшеничне, Станично-Луганського району.

На підставі довідки від 22.11.2016 за № 4841 позивач є внутрішньо-переміщеною особою через наявність відповідних несприятливих обставин, встановлених статтею 1 Закону № 1706-VII, які змусили його покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. Зазначена довідка є чинною.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сімї позивача від 05.12.2017 підтверджено фактичне проживання позивача за вказаною ним адресою: с.Пшеничне, СТ «Лісок», вул.Виноградна, буд. 253, Станично-Луганський район, Луганської області (а.с.26).

Що стосується доводів відповідача про те, що будинок, де мешкає позивач не має технічної документації, а тому вважається таким, що не введений в експлуатацію, суд зазначає, що адресна допомога внутрішньо переміщеним особам призначається для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Тобто, витрати на проживання не включають в себе виключно оплату житлово-комунальних послуг.

До того ж, Порядком № 505 передбачені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, які в спірних відносинах відсутні.

Суд зауважує, що у своєму протоколі від 05.12.2017 № 128 відповідач зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством відповідно до пункту 12.1 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 за №365.

При цьому, пункт 12 даного Порядку регулює питання припинення соціальних виплат (тобто припинення вже встановлених виплат), тоді як в спірних відносинах була відмова позивачу у призначенні адресної допомоги, що є неправомірним.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачеві у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за його заявою від 30.11.2017, а отже в цій частині вимог адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Суд також зазначає, що відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та визнання протиправним та скасування протоколу УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації від 11.01.2018 № 128 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством (відсутність технічної документації).

У звязку із скасуванням зазначеного протоколу відповідача в частині відносно позивача, суд також вважає обґрунтованими вимоги позову щодо зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщеній особі за його заявою від 30.11.2017.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 05.03.2018 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 704,80 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у сумі 704,80 грн підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокол Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації від 11.01.2018 №128 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за наявності підстав, передбачених законодавством (відсутність технічної документації).

Зобовязати Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації (93600, Луганська область, Станично Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул.Центральна, 52, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н., вул. Осипенко, 17/142, м.Луганськ) щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг з 30.11.2017.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації (93600, Луганська область, Станично Луганський район, смт. Станиця _ Луганська, вул.Центральна, 52, ) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3