Справа № 606/92/18
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/92/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

з участю секретаря Будз М.В.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 26 грудня 2017 року № 5598/20900/17, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 26 грудня 2017 року № 5598/20900/17, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали із мотивів, викладених у ньому, та суду пояснили, що на незаконність оспорюваної ними постанови вказує те, що позивач не є суб»єктом порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки він не ввозив на митну територію України транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota VIN», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, без письмового декларування та сплати митних платежів, а ввозив його власник ОСОБА_6. У вказаному транспортному засобі він разом із іншою фізичною особою ОСОБА_4 знаходились як пасажири. Однак, ці обставини відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил враховані не були, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.470 Митного кодексу України. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської митниці ДФС у судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Із відзиву на позов, надісланого відповідачем до суду, вбачається, що останній позов не визнає, оскільки транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota VIN», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, без письмового декларування та сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), ввозив ОСОБА_1, що підтверджується інформацією із інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») від 24 листопада 2017 року. Згідно з цією інформацією інші особи у період з 27 червня 2017 року по 30 червня 2017 року зазначений транспортний засіб на митну територію України не ввозили, а також не вивозили його за межі митної території України станом на 31 жовтня 2017 року. Вважає, що ОСОБА_1 порушено ч.1 ст.95 МК України, а тому його підставно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.470 цього Кодексу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Скоромного Я.І. від 26 грудня 2017 року № 5598/20900/17 в справі про порушення митних правил ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, зокрема у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

2 червня 2017 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_6 вживаний транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Sienna», номер шасі 5TDZA23C35S334677, об»м двигуна 3300, рік випуску 2005, за ціною 8500 злотих, що підтверджується договором купівлі-продажу вживаного автомобіля, долученого позивачем до матеріалів справи.

29 червня 2017 року власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перетнули митний пост «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС.

Згідно з інформацією про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») Департаменту митної справи ДФС України від 24 листопада 2017 року через пункт пропуску «Краковець» на митну територію України 29 червня 2017 року в»їхав легковий автомобіль марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 з пасажирами ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Даючи пояснення суду позивач ОСОБА_1 пояснив, що 2 червня 2017 року він продав належний йому транспортний засіб марки «Тойота» ОСОБА_6, котрий 29 червня 2017 року перевіз його та ОСОБА_4 вказаним автомобілем із території Польщі в Україну. Підтвердив, що 29 червня 2017 року він не керував зазначеним транспортним засобом та не ввозив його на митну територію України, а фактично ввіз його власник ОСОБА_6. У зв»язку із наведеним у нього не виник обов»язок вивезти транспортний засіб марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, за межі митної території України у встановлений законом строк, а виник такий обов»язок у його власника. Крім того, пояснив, що йому невідомо, чому працівниками державних органів було внесено в систему «Аркан» відомості про те, що саме він, а не фактичний водій та власник ОСОБА_6, 29 червня 2017 року ввіз вказаний автомобіль на митну територію України без письмового декларування та сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений ст.95 МК України.

Будучи допитаний у судовому засіданні із своєї згоди як свідок позивач ОСОБА_1 подав суду показання з приводу обставин порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, аналогічні поясненням, які він подав суду, як позивач.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що 29 червня 2017 року через митний пост «Краковець» він разом із пасажиром ОСОБА_1 автомобілем марки «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_6 в»їхав на митну територію України. ОСОБА_1 не ввозив вказаний автомобіль із наступним його вивезенням за межі України. Водій ОСОБА_6 довіз його до м.Тернополя та продовжив рух автомобілем із ОСОБА_1 Як відбувались події дальше, йому невідомо.

З метою підтвердження пояснень ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, адвокатом останнього ОСОБА_2 було скеровано запит Львіській митниці про надання відеозаписів з камер відеоспостереження митниці, які могли б підтвердити факт неввезення ним 29 червня 2017 року на митну територію України автомобіля марки «Тойота» , однак відповідно до письмової інформації зазначеної митниці від 18 січня 2018 року такі відеозаписи не збереглися у зв»язку із закінченням терміну їх зберігання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контрою та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 466 Митного кодексу України передбачено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач, як на один із основних доказів вини ОСОБА_1 послався на інформацію про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») Департаменту митної справи ДФС України, яку позивач заперечив та для обґрунтування своїх тверджень щодо непорушення ним митних правил використав всі можливі для нього заходи, суд із врахуванням доказів, зібраних під час судового розгляду, вважає, що позивач не перевищив встановлені статтею 95 цього Кодексу строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, оскільки такий транспортний засіб не ввозив, тобто він не є суб»єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Беручи до уваги те, що позивач не є суб»єктом, якого слід притягувати до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а також те, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а тому суд вважає, що слід скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС України Скоромного Я.І. в справі про порушення митних правил від 26 грудня 2017 року № 5598/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України з накладенням на нього штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.72-78, 242-246, 286 КАС України, ст.33,254,258,280,283,284,288,289,293 КУпАП, ст.458, 466, 470 Митного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Скоромного Я.І. № 5598/20900/17 від 26 грудня 2017 року в справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя