Справа № 711/2080/18
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2080/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районнийо суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі - Семиволос І.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

та його представника - адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Решетило Оксани Миколаївни про визнання постанови незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Решетило О.М. про визнання постанови незаконною, скасування постанови №173 від 07 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Пункт 9 цього Порядку визначає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Позивач вказує, що відповідач не володіє документами, які підтверджують його статус «замовника будівництва». Вважає, що докази того, що саме він здійснює будівництво об'єкту, відсутні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Також, всупереч п. 12 Порядку, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не ознайомили мене з його результатами у строки, передбачені законодавством. Всупереч п. 18 Порядку, позивачеві не надали акт перевірки для підпису (із зауваженнями), приписи, та не направили ці документи рекомендованим листом з повідомленням. Відмітка про відмову підписати акт не відповідає дійсності, оскільки акт йому взагалі не надавався.

Крім того, зазначено, що позивачеві було вручено лише направлення № 377 від 12.10.2017 р. для проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Направлення було вручено в момент перебування його на території земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності, за адресою: м. Чигирин, вул. Черкаська 56а. В направленні зазначався строк його дії з 12.10 до 26.10.2017 року. В день вручення направлення жодних фактичних дій з перевірки не вчинялося, оскільки були відсутні документ, який посвідчує особу та документи відносно належної позивачеві земельної ділянки. З того дня представники Управління ДАБІ у Черкаській області до позивача не зверталися, жодних документів витребувано не було. При цьому, він місто Чигирин не покидав протягом усього строку дії направлення. На адресу позивача не надійшло жодного документа про результати перевірки.

Позивач вказує, що складання процесуальних матеріалів за результатами позапланового контрольного заходу та ненадання йому примірників цих матеріалів, зокрема, - акту, протоколу і приписів, порушило права як на їх виконання (що могло бути враховано при розгляді адміністративної справи), так і на його оскарження, в разі непогодження з ними. Звернуто увагу, що в оскарженій постанові зазначено його місце проживання: АДРЕСА_1, хоча він зареєстрований зовсім за іншим місцем проживання (АДРЕСА_2).

Вважає, що оскільки сама процедура перевірки була порушена відповідачем, то і результати перевірки у вигляді складених процесуальних документів, зокрема, - постанова по справі про адміністративне правопорушення, є незаконною.

Також, вважає, що відповідачем порушено порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Всупереч ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу розглянуто за відсутності позивача, його не сповістили жодним чином про місце і час розгляду справи. Відповідачем також порушено ст. 276 КУпАП України, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. При цьому, оскаржувана постанова складена головним інспектором будівельного нагляду, тобто конкретною посадовою особою, яка мала можливість виконати вимоги закону і розглянути справу за місцем вчинення, на її переконання, правопорушення. Тим більше, що інші документи інспектора - протокол про адміністративне правопорушення та обидва приписи - складені саме у м. Чигирин.

Всупереч ст. 280 КУпАП України, відповідач при розгляді справи не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не дотримані вимоги ст. 251 КУпАП України. В матеріалах адміністративної справи відсутні належні і допустимі докази щодо факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення; у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення правопорушення, що є порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП України. Крім того, екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення не був вручений, не роз'яснювалися права та обов'язки особи, яка притягується до відповідальності, не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати будь - які пояснення тощо.

Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, - ст.ст. 283, 284 КУпАП. Так, в постанові чітко не зазначено, в чому саме полягає склад адміністративного правопорушення, хоча стягнення накладено, згідно з ч. 7 ст. 96 КУпАП України, яка встановлює відповідальність за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (ССЗ).

Натомість ні в протоколі, ні в акті перевірки, ні в оскарженій постанові не визначено, з яких підстав об'єкт перевірки віднесено саме до об'єктів зі значними наслідками (ССЗ). Відповідачем не проводились розрахунки категорійності чи класу наслідків, що виключає категоричне віднесення відповідачем об'єкту перевірки саме до об'єктів зі значними наслідками (ССЗ). При винесенні оскаржуваної постанови міг застосувати неналежну санкцію (в разі, якщо об'єкт перевірки відноситься до об'єктів з незначними наслідками (СС1), санкція статті передбачає інший розмір штрафу).

Позивач вважає, що фактично, перевірка об'єкту будівництва мала б проводитися у відповідності до вимог Порядку №553 у присутності суб'єкту містобудування. Єдиний раз спілкування з посадовою особою зводився до ознайомлення його з направленням на перевірку. Жодних інших дій щодо проведення перевірки (огляд об'єкту, з'ясування обставин справи, витребування документів тощо) вчинено не було. Тому, вважає, що або безпосередньо перевірка взагалі не проводилася, або до процесуальних документів за результатами перевірки були внесені недостовірні дані.

У позові зазначено, що згідно з нормами ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров'я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об'єкті або які знаходитимуться зовні такого об'єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об'єкта. Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством. До значних наслідків (ССЗ) відносяться такі об'єкти: пам'ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини»; об'єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки»; житлові, громадські або багатофункціональні будівлі заввишки понад 100 метрів та/або з рівнем можливої небезпеки для здоров'я і життя людей понад 400 осіб, які постійно перебувають на об'єкті.

Віднесення об'єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва. Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об'єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Відповідно до п. 15 Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки, затвердженого ПКМУ від 11.07.2002 № 956, якщо сумарні маси всіх індивідуальних небезпечних речовин, категорій або груп небезпечних речовин, визначені згідно з пунктами 6- 12 цього Порядку, менші за нормативи порогової маси небезпечних речовин 2 класу згідно з додатками 1 і 2 до нормативів або нормативи, розраховані згідно з пунктом 10 цього Порядку, потенційно небезпечний об'єкт не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки. На момент винесення оскаржуваної постанови відповідач не володів і не міг володіти відомостями про сумарну масу всіх індивідуальних небезпечних речовин, категорій або груп небезпечних речовин, які можуть використовуватися на об'єкті будівництва. Навіть в акті № 377 вказано «приблизний» об'єм резервуару. Отже, віднесення об'єкту будівництва до класу ССЗ є безпідставним і передчасним.

Між тим, у постанові вказано, що позивачем, нібито, порушені норми ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст.37 і ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Наведені норми стосуються затвердження проектної документації на будівництво об'єктів та заборони експлуатації закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Окрім цього, в постанові зазначено про порушення ст.ст. 7, 9 і 11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Вказані норми регулюють розроблення та затвердження проекту об'єкта архітектури, авторський та технічний нагляди. Пункт 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, який нібито також мною порушено, встановлює безоплатність видачі дозволу відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Між тим, позивач вважає, що з постанови від 07.11.2017р. неможливо встановити, в чому саме полягає адміністративне правопорушення, у скоєнні якого його визнано винним, і за що накладено адміністративне стягнення.

Також вказує, що в порушення п. 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття не вручено позивачеві під розписку (не надіслано рекомендованим листом з повідомленням), чим порушено його право на оскарження постанови.

Таким чином, просить суд, - визнати незаконною постанову №173 від 07.11.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності та скасувати її.

Також позивачем подана заява про поновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою суду від 23.03.2018р. відкрито провадження по справі, поновлені строки звернення до суду із даним позовом та призначено судове засідання з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 та його представником - адвокатом ОСОБА_2 позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримані повністю. Просили задовольнити позов. Зазначили, що відзив на позов позивачем отримано і з ним ознайомлено.

Представником відповідача за довіреністю Єременко Л.В. надано письмовий відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши доводи позовної заяви, додані до неї документи та докази, а також доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 12.10.2017р. №377 головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ у Черкаській області Решетило О.М. направляється для здійснення позапланової перевірки на будівництво авто мийки та газової заправ очної станції по вул.. Черкаська в м. Чигирин біля автозаправки (в»їзд в м. Чигирин зі сторони м. Черкаси) щодо дотримання суб»єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу ДАБІ від 08.09.2015р. за №976 та доручення ДАБІ від 03.10.2017пр. №40-5469-ел (від 09.10.2017р. №1149). Строк дії направлення визначено з 12 по 26.10.2017р.

Вказане направлення під розписку було вручено ОСОБА_1, що ним не заперечується і в судовому засіданні.

За наданими до суду матеріалами, які були досліджені в судовому засіданні, вбачається, що головним інспектором Решетило О.М. складено акт №377 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання суб»єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт замовником ОСОБА_1 Також внесені приписи №205 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.10.2017р. та №206 від 26.10.2017р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Крім того, головним інспектором Решетило О.М. складено протокол №220 від 26.10.2018р. про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.7, ч.12, ч.13 ст. 96 КУпАП.

При цьому, зазначено, що протокол складено в м. Чигирин; місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2; ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання протоколу не з»явився; протокол не підписаний ОСОБА_1

З постанови №173 від 07.11.2017р., яка винесена в м. Черкаси головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Решетило О.М., вбачається, що ОСОБА_1 здійснює будівництво автомийки та газової заправочної станції по вул.. Черкаська в м. Чигирин біля автозаправки (в»їзді в м. Чигирин зі сторони м. Черкаси) Черкаської області без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, а саме: на монолітному фундаменті із шлакоблока збудована споруда, розміром: 8м на 21м висотою 4м, перегородки з керамічної цегли, дерев»яні балки з дерев»яним перекриттям, зверху покрито шифером; на залізобетонній плиті змонтовано заправний модуль зрідженого вуглеводного газу з одним резервуаром приблизною емкістю 10кубм; будівельні роботи з будівництва авто мийки та газової заправочної станції проводяться за відсутності відповідно розробленого та затвердженого проекту; під час проведення будівельних робіт на об»єкті не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушив ч.1 ст. 31, ч.1 ст. 37, ч.8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.. 7, ст.. 9, ст.. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п.27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, п.2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об»єкта архітектури, п.2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об»єкта архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007р. №903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об»єкта архітектури», за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 7 статті 96 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 42500грн. 00коп.

У постанові також зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2. Між тим, під час розгляду даної справи судом встановлено, що така адреса не відповідає дійсності, оскільки за даними паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_1, останній з 17.05.2016р. зареєстрований та фактично поживає за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з»явився, заперечення та зауваження не надав; про дату та час розгляду справи повідомлений рекомендованим листом з повідомленням від 27.10.2017р. Копія постанови направлена ОСОБА_1 поштою.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно із нормами статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Статтею 244-6 КУпАП визначено органи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, які розглядають справи про адмінправопорушення, пов»язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів ДАБК (статті 96, 96-01 (крім частин 3-5), частини 1 та 2 статті 188-42).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст.. 248 КУпАП). Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені у статті 268 цього кодексу.

Вимоги до змісту протоколу, норми щодо направлення протоколу передбачені статтями 256-257 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно із статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують і пом'якшують відповідальність

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення передбачено статтею 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (ч.ч.1, 3 ст.285КУпАП).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом встановлено ряд порушень, допущених головним інспектором ДАБІ Решетило О.М. при винесенні постанови №173 від 07.11.2017р. щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП. Так, встановлено, що ОСОБА_1 було належним чином вручено лише направлення №377 від 12.10.2017р. про проведення позапланового заходу. Відсутні будь-які належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений із матеріалами перевірки, що інспектором були дотримані норми ст.ст.246, 251, 268, 276 ч.1, 278, 280, 283, 285 КУпАП, а тому постанова як незаконна підлягає до скасування. Також слід зазначити, що за протоколом від 26.10.2017р. ОСОБА_1 притягується до адмінвідповідальності за ч.ч.7,12,13 ст. 96 КУпАП, а рішення інспектором прийнято лише за ч.7 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита (судового збору).

На підстав викладеного та, керуючись Конституцією України, КУпАП, ст.ст. 5, 6, 8-10, 12, 73-78, 220, 241-246, 250, 257-262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Решетило Оксани Миколаївни №173 від 07.11.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАСУ, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий: С. М. Позарецька