Справа № 204/5679/17(2-а/204/214/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 204/5679/17(2-а/204/214/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.,

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року (суддя Тітова І.В.) в адміністративній справі № 204/5679/17(2-а/204/214/17) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов'язати відповідача зарахувати їй до загального стажу роботи період роботи з 03.09.1979р. по 01.12.1995р. в «ОРС Макіївського ордена Леніна металургійного заводу імені С.М. Кірова», яке 23.12.1992р. було перейменоване в «Орендне торгівельне-виробниче підприємство «Кіровець», та період роботи з 01.12.1995р. по 01.08.1996р. в ТОВ «Валентина», а саме 16 років 10 місяців 29 днів відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1, і з урахуванням цього стажу здійснити перерахунок пенсії з часу її призначення тобто з 21.06.2017р.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржник посилається на те, що при призначенні пенсії періоди роботи, які записані у трудовій книжці під номерами 1-8, не зараховано до страхового стажу у зв'язку з тим, що у трудовій книжці на титульному листі внесені зміни, які не відповідають вимогам п.2 пп.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 29.07.1993р. №58 із змінами і доповненнями, а саме: у першому прізвищі (ОСОБА_1) проведено не зрозумілі виправлення після літери «р».

Позивачем направлено до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. У письмовому відзиві вказує, що відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1 в якій зазначені періоди роботи з 03.09.1979 по 01.12.1995 в «ОРС Макіївського ордена Леніна металургійного заводу імені С.М. Кірова», яке 23.12.1992р. було перейменовано в «Орендне торгівельне-виробниче підприємство «Кіровець»», та період з 01.12.1995р. по 01.08.1996р. в ТОВ «Валентина», відповідні записи про періоди роботи зроблені чітко, без виправлень.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом апеляційної інстанції у відповідності до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі - Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою №7685/01-21 від 28.08.2017р., яка видана Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у місті Дніпрі, ОСОБА_1 знаходиться на обліку Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі та отримує пенсію за віком при повному стажі, що становить 949грн. (а.с.5,27). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 22.11.1996р. Гнилушинською сільською адміністрацією Задонського району Ліпецької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, актовий запис №12, після укладення якого позивачу присвоєно прізвище - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 13,28). Згідно з відповіддю Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі від 30.08.2017р. №Я 189-1/17 при призначенні пенсії позивачу періоди роботи, які записані у трудовій книжці під номерами 1-8 не зараховано до страхового стажу у зв'язку з тим, що у трудовій книжці на титульному листі внесені зміни, які не відповідають вимогам п.2 пп.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 29.07.1993р. № 58 із змінами та доповненнями, а саме зміна записів у трудових книжках, зокрема, про прізвище виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я, та по-батькові, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по-батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємстві або печаткою відділу кадрів. Як вбачається з трудової книжки позивача у першому прізвищі (ОСОБА_1) проведено незрозумілі виправлення після літери «р», які не підтверджені документально. Після виправлення неможливо достеменно стверджувати кому належала трудова книжка до зміни прізвища на ОСОБА_1. Таким чином, періоди роботи, які занесені у трудову книжку до укладення шлюбу, можливо зарахувати до страхового стажу у разі підтвердження Вашої роботи документами, зокрема, довідками, виписками із наказів, особовими рахунками і відомостями на видачу заробітної плати, іншими документами, які містять відомості про періоди роботи (а.с.33-34).

Задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягають у незарахуванні періодів роботи, які записані у трудовій книжці під номерами 1-8 до страхового стажу у зв'язку з тим, що у трудовій книжці на титульному листі внесені змін, які не відповідають вимогам п.2 пп.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок від

29.07.1993 №58 і не зарахування періоду роботи занесеного до трудової книжки під №9-10, оскільки при записах проігноровані п.2.4 Інструкції є неправомірними, оскільки суперечать Конституції та законам України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до листа відповідача від 30.08.2017р. №Я 189-1/17, позивачу не зараховано періоди роботи, які записані у трудовій книжці під номерами 1-8 до страхового стажу у зв'язку з тим, що у трудовій книжці на титульному листі внесені зміни, які не відповідають вимогам п.2 пп.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 29.07.1993р. № 58 із змінами та доповненнями, а саме до трудової книжки позивача у першому прізвищі (ОСОБА_1) проведено не зрозумілі виправлення після літери «р», які не підтверджені документально, (а.с.14-16, 33-34).

Судом першої інстанції встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 має виправлення на титульному листі, зокрема, у першому прізвищі «ОСОБА_1» проведено виправлення після літери «р», які не завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, що не відповідає п.2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58. В період з 03.09.1979р. по 01.12.1995р. працювала в ОРС Макіївського ордена Леніна металургійного заводу імені С.М. Кірова, яке 23.12.1992р. було перейменоване в «Орендне торгівельне-виробниче підприємство «Кіровець»», яке 23.12.1994р. було перейменоване в акціонерне товариство закритого типу «Кіровець», про що у трудовій книжці зроблено записи №5-8. Дані записи не містять будь-яких виправлень (а.с. 10-30).

Однак, до матеріалів справи на підтвердження вищезазначених записів в трудовій книжці позивачем надано архівну довідку №23-01-23/2574 від 08.09.2017р. архівного відділу адміністрації м. Макіївка, згідно з якою в документах архівного фонду АТЗТ «Кіровець», що надійшли на зберігання до архівного відділу адміністрації м. Макіївка зазначено, що ОСОБА_1 прийнята старшим продавцем в магазин №30 з 03.09.1979р. і звільнена 01.12.1995р. та архівна довідка №23-01-23/2575-1 від 08.09.2017р. на підтвердження перейменування підприємства на якому працювала позивач (а.с.48-50).

Відтак, робота позивача у період з 03.09.1979р. по 01.12.1995р. підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до чинного законодавства і архівними довідками №23-01-23/2574 від 08.09.2017р., №23-01-23/2575-1 від 08.09.2017р.

Також згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 01.12.1995р. по 01.08.1996р. працювала продавцем в ТОВ «Валентина», про що зроблено записи №9 і №10. (а.с. 10,30). Записи №9-10 в трудовій книжці позивача засвідчені відповідною печаткою ТОВ «Валентина» і підписом директора підприємства.

Суд першої інстанції вказав на те, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). Оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних та допустимих доказах, досліджених при розгляді справи. Доводи скаржника не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставами для його скасування.

Колегія суддів вважає, що судом обрано належний спосіб захисту порушених прав, оскільки позивач 28.07.2017 року звернулась за роз'ясненням правильності призначення їй пенсії. З відповіді на звернення вона дізналась про неповне врахування стажу роботи. При цьому, жодного рішення за результатами розгляду звернення, яке могло бути оскаржено, відповідач не приймав, тому єдиним способом захисту порушених прав є зобов'язання останнього зарахувати період роботи і здійснити перерахунок пенсії з часу її призначеня.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року в адміністративній справі № 204/5679/17(2-а/204/214/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 1 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук