Справа № 810/3871/17
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року № 810/3871/17

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання Лапій М.С.,

за участю:

представника позивача: Полякова А.С.;

представника відповідача: Федорова С.Ф..

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін груп" до Білоцерківської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Рубін груп" з позовом до Білоцерківської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № 3 та № від 13.12.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «АТП 1981», ТОВ «Кагарлик Агро Артіль», ТОВ «Слобода М», ТОВ «ТКМ і ДМ», ТОВ «Відродження ЗГП» за період з 01.01.2014 по 13.07.2016. За результатами проведеної перевірки було складено акт, на підставі якого було винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Зазначає, що підставою для прийняття спірних рішень стали порушення податкового законодавства при проведенні фінансово - господарських відносин з ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» та ТОВ «Слобода М», а саме відсутність факту здійснення таких операцій.

Позивач не погоджуються з вказаним рішенням та вважає, що воно суперечить нормам чинного законодавства України та Податковому кодексу України (надалі - ПК України).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень вказав, що в ході перевірки дотримання позивачем вимог податкового законодавства щодо повноти обчислення та своєчасності сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів (обов'язкових платежів), встановлено порушення позивачем вимоги ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість та до заниження податку на прибуток.

На думку відповідача оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними та таким, що винесені відповідно до норм чинного податкового законодавства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 провадження у справі було відкрито та призначено судовий розгляд на 04.12.2017.

Ухвалою суду від 09.01.2018 розгляд справи було розпочато за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 підготовче провадження закрито та розпочато розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін груп» має статус юридичної особи, що підтверджується відповідним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вид діяльності: діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насіння і кормами для тварин, оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (основний), неспеціалізована оптова торгівля.

Фактично здійснює господарську діяльність із торгівлі зерном та продуктами переробки (борошно, крупа).

Як вбачається з матеріалів справи на підставі направлення від 17.11.2016 № 530, на виконання ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва та згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Рубін груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «АТП 1981» (), ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» (), ТОВ «Слобода М» (), ТОВ «ТКМ і ДМ» (), ТОВ «Відродження ЗГП» () за період з 01.01.2014 по 13.07.2016.

За результатими проведеної перевірки був складений акт від 30.11.2016 № 979/10-02-14-03/387937 про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин.

Відповідно до вищевказаного акту перевірки було встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме:

абз. 1, 2 п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 58 126,00 грн., в тому числі за лютий 2014 року на суму 11 400,00 грн., за березень 2014 року на суму 12 391,00 грн., за жовтень 2014 року на суму 34 335,00 грн.;

п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 52 314,00 грн., в тому числі за 2014 рік - 52 314,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем були винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення № 3 та № від 13.12.2016.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було укладено договір поставки пшениці № 11/02/14 від 11.02.2014 з ТОв «Слобода М» ().

Відповідно до умов договору пункт передачі товару на елеваторі КП «Білоцерківхлібопродукт».

Дана господарська операції відображена в бухгалтерському обліку: Дт 201 «Сировина та матеріали», Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Сума податку на додану вартість з вартості придбаної у ТОВ «Слобода М» пшениці відображені по бухгалтерському рахунку Дт 644 «Податковий кредит», Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та відображені в реєстрі отриманих податкових накладних за лютий 2014 року на суму 11 400,00 грн.

Також позивачем було укладено договір постанови зерна пшениці № 02/10 від 02.10.2014 та № 20/03/2014 від 20.03.2014 з ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» ().

Відповідно до умов договору пункт передачі товару - на елеваторі КП «Білоцерківхлібопродукт».

Дана операція відображена в бухгалтерському обліку: Дт 201 «Сировина та матеріали», Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Сума податку на додану вартість з вартості придбаної у ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» пшениці відображені по бухгалтерському рахунку Дт 644 «Податковий кредит», Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та відображені в реєстрі отриманих накладних за березень 2014 року на суму 12 391,70 грн., за жовтень 2014 року на суму 34 335,10 грн.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Перевірка позивача проводилась на підставі ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва.

Так, підставою слугувало встановлення під час досудового розслідування даних ТОВ «АТП 1981» (), ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» (), ТОВ «Слобода М» (), ТОВ «ТКМ і ДМ» (), ТОВ «Відродження ЗГП» () за період з 01.01.2014 по 13.07.2016, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та за сприяння невстановлених досудовим слідством осіб спланували та організували на території Київської області злочинну схему ухилення від сплати податків підприємств реального сектору економіки.

Були зареєстровані або перереєстровані вищевказані підприємства з метою незаконного формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач дійшов висновку щодо нереальності вчинення фінансово - господарської операції, що знайшла своє відображення у вищенаведених договорах.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів та з постачання послуг нерезидентом на митній території України датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.11 ст. 201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Також, відповідно до ст. 2 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.15 п. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув'язка окремих показників.

Представником позивача під час проведення підготовчого засідання на підтвердження чинності укладених договорів було надано ряд письмових доказів, зокрема, договір № 11/02/14 від 11.02.2014, № 02/10 від 02.10.2014, № 20/03/14 від 20.03.2014, фінансовий звіт, договір № 19 від 02.02.2014 укладений з КП «Білоцерківхлібопродукт», договір № 625 від 01.09.2012, № 411 від 12.07.2013 про складське зберігання зерна, податкова накладна № 1 від 20.03.2014, № 155 від 20.03.2014, № 207 від 26.03.2014, № 10 від 16.04.2014, № 11 від 17.04.2014, № 1 від 03.04.2014, № 13 від 28.02.2014, № 9 від 14.04.2014, № 14 від 28.02.2014, № 13 від 25.02.2014, № 8 від 14.02.2014, № 4 від 14.02.2014, № 68 від 12.02.2014, № 77 від 12.02.2014, № 20 від 11.02.2014, № 9 від 11.02.2014, № 97 від 02.10.2014, № 4 від 02.10.2014, № 5 від 05.10.2014, № 42 від 06.10.2014, № 132 від 13.10.2014, № 6 від 02.02.2014, № 22 від 12.11.2014, № 27 від 21.10.2014, № 7 від 14.10.2014, товаро - транспортна накладна № 4 від 19.03.2014, № 002031 від 16.04.2014, № 002049 від 17.04.2014, № 001873 від 04.04.2014, № 001911 від 07.04.2014, № 000344 від 07.04.2014, № 000043 від 14.04.2014, № 002863 від 24.02.2014, № 001757 від 14.02.2014, № 002481 від 14.02.2014, № 1 від 11.02.2014, № 14 від 02.10.2014, № 006779 від 21.11.2014, № 006553 від 12.11.2014, № 005832 від 21.10.2014, № 005770 від 14.10.2014, акт виконаних робіт № 7 від 04.10.2014, № 82 від 26.03.2014, № 00000051 від 12.02.2014, № 21 від 12.02.2014, № 00000311 від 06.10.2014, № 434 від 13.10.2014, видаткова накладна № РН - 0000011 від 16.04.2014, № РН - 0000012 від 17.04.2014, № РН - 0000007 від 04.04.2014, № РН - 0000008 від 07.04.2014, № РН - 0000010 від 14.04.2014, № РН - 0000005 від 14.03.2014, № РН - 0000006 від 04.04.2014, № РН - 0000004 від 25.02.2014, № РН - 0000003 від 14.02.2014, № РН - 0000002 від 14.02.2014, № 98 від 05.10.2014, № РН - 0000065 від 02.12.2014, № РН - 0000061 від 12.11.2014, № РН - 0000053 від 21.10.2014, № РН - 0000051 від 14.10.2014, договір № 18/02 від 18.02.2014 про купівлю - продаж висівки пшениці, дрібна фракція пшениці, договір № 28/03 від 28.03.2014 про купівлю - продаж борошна, договір № 14/02 від 14.02.2014 про постачання борошна, договір № 11/02/14 від 11.02.2014 про купівлю - продаж зерна пшениці 2А класу, договір № 07/11 від 07.11.2014 про поставку висівки пшениці, договір № 21/10 від 21.10.2014 про купівлю - продаж борошна, договір № 22/09 від 22.09.2014 про купівлю - продаж борошна.

Вказана первинна документація, на думку позивача підтверджує реальність операцій з купівлі - продажу зерном та продуктами його переробки.

Також представником позивача було надано додаткові пояснення з приводу реальності здійснення фінансово - господарських операцій з ТОВ «Слобода М», ТОВ Кагарлик Агро Артіль» та надано додаткові письмові докази, однак суд не приймає їх до уваги, виходячи з наступного.

Представником позивача до суду було надано копію вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 30.03.2017 у справі № 368/140/17 щодо угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудового розслідування ті підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України та обвинувачем Кульчицьким В.В. у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України, який набрав законної, сили про що свідчить відповідна відмітка.

Як вбачається з даного вироку, судом було встановлено, що ОСОБА_6 є засновником суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб ТОВ «Слобода М» (), ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» (), ТОВ «ТКМ і ДМ» ().

Не зважаючи на те, що вказані підприємства зареєстровані в державних органах влади як суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи ОСОБА_6 взяв участь у їх придбанні не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої Статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, тобто вчинив злочин у сфері господарської діяльності.

Тобто усі надані первинні документи контрагентів ТОВ «Слобода М» та ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» є неналежними, оскільки вони завідомо створенні не для здійснення господарської діяльності.

Засновник даних підприємств визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Крім того, судом було зобов'язано відповідача надати копію диску звукозапису судового процесу у справі № 810/4309/16 за позовом ТОВ «Рубін груп» до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень, що є предметом розгляду у цій справі, яку за клопотання ТОВ «Рубін груп», ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 було залишено без розгляду.

Під час судового процесу у вказаній справі було допитано в якості свідка засновника ТОВ «Слобода М» та ТОВ «Кагарлик Агро Артіль» - ОСОБА_6, який підтвердив викладені висновки суду щодо його винни.

Копію звукозапису допиту свідка, судом приєднано до матеріалів справи та відтворено під час судового засідання за участю учасників справи, яким фактично підтверджується, що підприємства створенні не для здійснення господарської діяльності.

Також в матеріалах справи міститься копія протоколу допиту свідка - ОСОБА_7 (директор ТОВ «Слобода М» та ТОВ «Кагарлик Агро Артіль»), який повідомив про непричетність до створення та здійснення господарської діяльності вищевказаних підприємств.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Тобто, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі № 826/15034/14 та постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 826/6986/14.

Судом оглянуто та надано оцінку усім наданим первинним документам позивача та зроблено висновок, що вони містять всі обов'язкові реквізити, як того вимагає законодавство.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкти владних повноважень довів суду правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень - рішень № 3 та № від 13.12.2016.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що непідлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 16 лютого 2018 р.