Справа № 2а-3016/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа №2А-3016/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 Липня 2010 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови серії ВТ № 171635 від 02.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення року, як незаконної за відсутністю складу правопорушення в його діях.

Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, не з»явився, клопотань заяв суду не надав.

Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути праву в його відсутності порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно положень ст.ст.122, 128 ч.6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Згідно постанови серії ВТ № 171635 від 02.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 500 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 077496 від 02 липня 2010 року, ОСОБА_1 в цей день, керуючи транспортним засолбом «DODGE RAM VAN» д.н.з. ВК 2066АТ на 211 км. автодороги Одеса-Мелітополь здійснив рух ліворуч на АЗС при наявності забороненого знаку рух тільки прямо і праворуч, чим порушив дод. 1 п. 4.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 КпАП України.

З наданої позивачем копії протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 не визнав вину та склад правопорушення в його діях, вказав, що з протоколом та порушенням не згідний. В позовній позивач заяві вказує, що діяв відповідно п.4.17 ПДР України, з урахуванням поширення дії знаків 4-1 - 4-6 на перехрещення, проїздні частини, перед яким вони встановлені. Крім того, даний знак не відповідає вимогам - про що свідчить фотознімок зроблений ним із зупинки. Вказані обставини пояснені інспектору, проте проігноровані та не взяті до уваги пояснення свідків.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, протоколом про адміністративне правопорушення не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280,289 КпАП України, керуючись ст.ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого інспектора ОБ ДПС м. Херсон УМВС України в Херсонській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії ВТ № 171635 від 02.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122ч.1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук