Справа № 404/5662/17
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5662/17
Номер провадження 2-а/404/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суд у з позовом до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Просить:

- визнати дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в раніше призначеному розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ протиправними;

- зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області нарахувати ОСОБА_1 невиплачену щомісячну пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ за період з 25.06.2015 року по 26.07.2017 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018 року по даній справі замінено відповідача його правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

В обґрунтування позову зазначено, що з 10.03.2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ. Позивач 20.03.2014 року звільнена з Генеральної прокуратури України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. Про звільнення з органів прокуратури ОСОБА_1 повідомлено управління у Кіровоградській області у квітні 2014 року. З 25.06.2015 року позивач була призначена на посаду помічника Міністра відділу забезпечення діяльності Міністра (патронатна служба) Департаменту організаційної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України. З 26.07.2016 року ОСОБА_1 звільнена у зв'язку зі змінами а організації виробництва і праці. На виконання вимог закону 25.11.2005 року позивачем було повідомлено Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про своє працевлаштування та надано копію наказу. Управління згідно вказаного повідомлення зупинило виплату пенсії з 25.06.2015 року. На звернення позивача щодо повернення невиплаченої раніше призначеної пенсії з вини відповідача, ОСОБА_1 отримала відмову. Проте, позивач вважає, що у діяльності посадових осіб Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області при прийнятті цього рішення мають місце порушення вимог Конституції України та чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування. В зв'язку з чим, ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про підтримання раніше поданого відзиву та просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач звернулася за призначенням пенсії по вислузі років. Пенсія позивачу призначена з 10.03.2010 року згідно норм Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. Позивач працювала на спец посадах, на посаді державного службовця. Управління не може погодитися з позицією позивача, оскільки починаючи з квітня 2015 року в державі тимчасово запроваджено невиплату пенсії особам, які працюють на спеціальних посадах. на час призначення пенсії позивач працювала на посаді, що не дає право здійснювати їй виплати пенсії. Виплата пенсії поновлюється після звільнення з відповідної посади. Тобто законодавець визначив умову відновлення виплати пенсії з полишенням певної посади.

Крім того, позивач не зверталася з заявою встановленої форми за призначенням пенсії, будь-яка відмовна справа в Управлінні відсутня. В зв'язку з чим, питання поновлення пенсії не розглядалося і відповідне рішення не приймалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З 10.03.2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсі. за вислугою років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, чинної на час виходу позивача на пенсію.

З органів прокуратури позивач звільнилася 20.03.2014 року у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

25.06.2015 року позивач була призначена на посаду помічника Міністра екології та природних ресурсів України.

Згідно наказу заступника Міністерства екології та природних ресурсів України - керівника апарату від 26.07.2016 року, ОСОБА_1 звільнено 26.07.2016 року з посади заступника директора Департаменту екологічної безпеки та поводження з відходами згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12).

21.02.2017 року позивач звернулася до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про прийняття рішення щодо виплати їй пенсії за період з 25.06.2015 року по 26.07.2016 року, виплата якої за цей період була зупинена Управлінням незаконно (а.с. 13-15).

Проте, листом № 11/О-11 від 10.03.2017 року Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області позивача повідомлено про відсутність підстав для поновлення її пенсії з більш раннього терміну.

Пенсію ОСОБА_1 поновлено з 27.07.2016 року розпорядженням Управління від 06.09.2016 року.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 1, ч. 1 ст. 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон «Про прокуратуру».

З матеріалів справи випливає, що позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції чинній на момент призначення пенсії).

Законодавцем внесені зміни до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), яким в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р. встановлено: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи(крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру» , «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Разом з цим, відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VІІІ(далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв`язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, суд констатує, що сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, дії відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії є протиправними, а тому суперечать положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем допущено порушення законних прав позивача, а тому його права підлягають захисту, шляхом визнання відповідних дій позивача протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 77, 139, 242, 244, 245, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в раніше призначеному розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати ОСОБА_1 невиплачену щомісячну пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ за період з 25.06.2015 року по 26.07.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03.04.2018 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда