Справа № 826/4196/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4196/15 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Кузьмишина О.М.

Секретар судового засідання: Пушенко О.І.

За участі представників:

Позивача: Бодюк В.А.;

Відповідача: Кучерявий О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.16р. у справі №826/4196/15 за позовом Приватного підприємства «Магнат Дизайн Центр» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 26.11.14р. №5 та №5.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.16р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські відносини позивача з його контрагентами не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.17р. призначено у справі судово-економічну експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі було зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 13.03.18р. провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у судове засідання.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник Позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з покликанням на те, що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.11р. по 31.12.13р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.11р. по 31.12.13р., за результатами якої складено акт від 06.11.14р. №1219/26-54-22-02-10/30659728.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 26.11.14р.:

№5, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 3 852 088 грн., в т.ч.: за основним платежем - 3 062 228 грн., штрафні (фінансові) санкції - 790 560 грн.;

№5, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 5 979 476 грн., в т.ч.: за основним платежем - 5 130 223 грн., штрафні (фінансові) санкції - 849 253 грн.

Підставою для винесення спірних податкових повідомлень - рішень слугував висновок податкового органу про порушення вимог:

ст. ст.198, 201 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено ПДВ на загальну суму 3 980 667 грн., в т.ч. за: липень 2011 року - 336 328 грн., за серпень 2011 року - 83 619 грн., вересень 2011 року - 416 344 грн., жовтень 2011 року - 165 767 грн., листопад 2011 року - 432 199 грн., грудень 2011 року - 39 450 грн., січень 2012 року - 65 285 грн., лютий 2012 року - 170 373 грн., березень 2012 року - 143 091 грн., квітень 2012 року - 176 275 грн., травень 2012 року - 335 636 грн., червень 2012 року - 167 009 грн., липень 2012 року - 27 849 грн., серпень 2012 року - 55 198 грн., вересень 2012 року - 50 687 грн., листопад 2012 року - 60 602 грн., грудень 2012 року - 13 097 грн., січень 2013 року - 42 245 грн., лютий 2013 року - 60 907 грн., березень 2013 року - 20 496 грн., квітень 2013 року - 73 716 грн., травень 2013 року - 78 705 грн., червень 2013 року - 132 936 грн., липень 2013 року - 252 203 грн., серпень 2013 року - 82 079 грн., вересень 2013 року - 166 161 грн., жовтень 2013 року - 51 510 грн., листопад 2013 року - 128 143 грн., грудень 2013 року - 152 759 грн.;

п.п. 135.5.4 п. 135.5 статті 135, п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 5 130 223 грн., в т.ч. по періодах: 3 кв. 2011 року - 857 640 грн., 4 кв. 2011 року - 875 570 грн., 1 кв. 2012 року - 317 512 грн., 2 кв. 2012 року - 781 456 грн., 3 кв. 2012 року - 298 585 грн., 4 кв. 2012 року - 97 072 грн., 2013 рік - 1 902 388 грн.

Такий висновок ґрунтується на тому, що господарські операції Позивача з ТОВ «Смарт Експерт», ПП «Хімінвест-2012», ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ПП «Прилукихімснаб-2012», ТОВ «Орбітрейд», ПП «Стрим», ТОВ «Плей БТЛ», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Компанія «Сорбіт» та ТОВ «Дніпро ТМ» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків. Такі висновки податкового органу обґрунтовані наступним:

щодо відносин Позивача з ПП «Хімінвест-2012» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків актів територіальних органів від 17.07.12р. №417/22-6/37310596 «Про неможливість проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Хімінвест-2012» за період з 01.02.12р. по 29.02.12р.» та від 17.11.12р. №907/22-06/37310596 «Про неможливість проведення невиїзної документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПП «Хімінвест-2012» ПДВ за вересень 2011 року та за березень 2012 року під час взаємовідносин з ПП «Ольвія-2013» господарські відносини ПП «Хімінвест-2012» не підтверджуються по ланцюгу поставки;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Віктор-2012» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків акта від 29.08.12р. №353/22-1/36387029 документальної позапланової перевірки ТОВ «Прод Маркет» за період з 01.01.11р. по 30.06.12р. господарські відносини ТОВ «Віктор-2012» не підтверджуються по ланцюгу поставки;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Дінекс-2012» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків акта від 29.08.12р. №353/22-1/36387029 документальної позапланової перевірки ТОВ «Прод Маркет» за період з 01.01.11р. по 30.06.12р., господарські відносини ТОВ «Дінекс-2012» не підтверджуються по ланцюгу поставки; Позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортні накладні;

щодо відносин Позивача з ПП «Прилукихімснаб-2012» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків акта від 20.08.12р. №3169/22-9/31360133 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Прилукихімснаб-2012» за період з 01.01.12р. по 31.05.12р.» у ПП «Прилукихімснаб-2012» відсутні необхідні економічні умови для досягнення результатів відповідної господарської діяльності; дані Єдиного реєстру податкових накладних свідчать про взаємовідносини ПП «Прилукихімснаб-2012» з ТОВ «Прод Маркет», стан якого припинений; Позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортні накладні;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Орбітрейд» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків акта від 29.08.12р. №353/22-1/36387029 документальної позапланової перевірки ТОВ «Прод Маркет» за період з 01.01.11р. по 30.06.12р., господарські відносини ТОВ «Орбітрейд» не підтверджуються по ланцюгу поставки; дані Єдиного реєстру податкових накладних свідчать про відсутність реєстрації податкових накладних ТОВ «Орбітрейд» у реєстрі; Позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортні накладні;

щодо відносин Позивача з ПП «Стрим» податковий орган вказав на те, що стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку; згідно висновків акта від 29.08.12р. №353/22-1/36387029 документальної позапланової перевірки ТОВ «Прод Маркет» за період з 01.01.11р. по 30.06.12р., господарські відносини ПП «Стрим» не підтверджуються по ланцюгу поставки; директор ОСОБА_4 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.14р. був визнаний винним по ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво);

щодо відносин Позивача з ТОВ «Плей БТЛ» податковий орган вказав на те, що на момент проведення перевірки стан платника « 0» (основний платник, що не перебуває в стані припинення); згідно висновків довідки №25/22-50/37881205 від 17.06.13р. «Про проведення зустрічної звірки ТОВ «Плів БТЛ» щодо документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «Компанія Мармур ЛТД» їх реальності та повноти відображення за період травень, червень, липень 2012 року», актів №429/22.3-17/37889288 «Про неможливість проведення зустрічної зірки ТОВ «Плів БТЛ» щодо документального підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.01.12р. по 30.10.12р.» установлено, що постачальники, від яких ТОВ «Компанія Мармур ЛТД» декларує податковий кредит, не декларують податкові зобов'язання; ТОВ «Компанія Мармур ЛТД» є вигодотранспортуючим суб'єктом господарювання, який декларує обсяг реалізації товарно-матеріальних цінностей без підтвердження їх придбання;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Стиль Медіа» податковий орган вказав на те, що стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; дані БД «Податковий облік» свідчать про взаємовідносини ТОВ «Стиль Медіа» з ПП «Продмаркет-2012»; згідно висновків акта №1502/26-59-22-01/37881509 від 25.06.14р. «Про результати документальної позапланової перевірки ПП «Продмаркет-2012» щодо підтвердження фінансово-господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.13р. по 31.03.14р.» установлено, що ПП «Продмаркет-2012» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вимоги третім особам;

щодо відносин Позивача з ПП «Пром-Тех-Снаб» податковий орган вказав на те, що стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; кількість працюючих у періоді взаємодії позивачем - 10 осіб; дані БД «Податковий облік» свідчать про взаємовідносини ПП «Пром-Тех-Снаб» з ПП «Продмаркет-2012»; згідно висновків акта №1502/26-59-22-01/37881509 від 25.06.14р. «Про результати документальної позапланової перевірки ПП «Продмаркет-2012» щодо підтвердження фінансово-господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.13р. по 31.03.14р.» установлено, що ПП «Продмаркет-2012» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вимоги третім особам;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Компанія «Сорбіт» податковий орган вказав на те, що стан платника « 30» - у стані переходу до іншої ДПІ; кількість працюючих у періоді взаємодії позивачем - 5 осіб; дані БД «Податковий облік» свідчать про взаємовідносини ТОВ «Компанія «Сорбіт» з ТОВ «Гавер» (постачання побутової техніки), ТОВ «Є-Інжинірінг» (постачання побутової техніки), ТОВ «Кінос» (податкові накладні не реєструвались у ЄРПН); згідно висновків акта №2053/26-55-22-08/37723754 від 24.07.14р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія «Сорбіт» щодо підтвердження фінансово-господарських відносин з платниками податків за період 01.01.14р. по 30.06.14р., у якому, серед іншого, зазначено, що «маніпуляція звітними даними дала можливість сформувати ТОВ «Компанія «Сорбіт» технічний податковий кредит, що у свою чергу не тягне за собою розбіжностей з ПДВ в базах даних Міндоходів України та надало можливість в подальшому формувати сумнівний облатковий кредит по ланцюгу постачання від ТОВ «Компанія «Сорбіт» до вигодонабувачів; у ТОВ «Компанія «Сорбіт» відсутні об'єкти оподаткування по операціях з придбання та продажу товарів (послуг) у підприємств-постачальників/покупців за звіряє мий період (01.01.14р. по 30.06.14р.); Позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортні накладні;

щодо відносин Позивача з ТОВ «Дніпро ТМ» податковий орган вказав на те, що стан платника « 65» (платник з наступного року); кількість працюючих у періоді взаємодії позивачем - 1 особа; згідно висновків акта від 20.02.14р. №122/26-51-22-01/38138933 «Про неможливість проведення зустрічної звірки з питань підтвердження фінансово-господарських відносин ТОВ «Дніпро ТМ» з суб'єктами господарювання за період з 01.03.12р. по 31.12.14р.» встановлено відсутність у ТОВ «Дніпро ТМ» необхідних економічних умов для досягнення результатів господарських операцій; місцезнаходження директора, головного бухгалтера та засновника ТОВ «Дніпро ТМ» - ОСОБА_5 не встановлено; згідно експертного висновку від 29.04.14р. №156 підписи від імені гр. ОСОБА_5 у реєстраційній картці Форма 6 від 05.02.14р. та у реєстраційній картці Форма 6 від 17.02.14р. виконані іншою особою.

щодо відносин Позивача з ТОВ «Смарт Експерт» податковий орган вказав на те, що перевіркою встановлено заниження доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на загальну суму 3 840 000 грн. внаслідок протермінованої кредиторської заборгованісті, яка набула статусу безповоротної фінансової допомоги по векселям, виданим ПП «Магнат Дизайн Центр» на користь ТОВ «Смарт Експерт» в загальній кількості 20 шт., на загальну суму 3 840 000 грн.

Податкові зобов'язання з ПДВ згідно податкового повідомлення-рішення 5 від 26.11.14р. визначено податковим органом з урахуванням строків давності, передбачених ст. 102 Податкового кодексу України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарської операції з придбання товару, робіт (послуг) в межах звичайної господарської діяльності суб'єктів господарювання, оплата вартості товару, робіт (послуг), правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону. Підстави для оподаткування доходів у вигляді непогашеної заборгованості перед ТОВ «Смарт Експерт» податком на прибуток у Позивача були відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Принцип офіційного з'ясування обставин справи передбачає вжиття судом передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо призначення судово-економічної експертизи у справі.

Так, задля вжиття належних заходів із метою встановлення обставин щодо оподаткування спірних господарських операцій, судом апеляційної інстанції було призначено у справі судово-економічну експертизі, яку доручено провести КНДІСЕ та зупинено у зв'язку з цим провадження у справі.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1. чи підтверджується документально висновок податкового органу про заниження податку на додану вартість в сумі 3 062 228, 0 грн., визначеного згідно податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №5 від 26.11.14р. (із наведенням експертом розрахунку у розрізі кожної господарської операції, що мала вплив на донахування).

2. чи відповідає сума визначеного грошового зобов'язання з ПДВ та донарахованої штрафної (фінансової санкції) згідно податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №5 від 26.11.14р строку давності визначення грошових зобов'язань, визначеного абз.1 п.102.1. ст.102 Податкового кодексу України (якщо ні - у якій сумі має місце невідповідність).

3. чи підтверджується документально висновок податкового органу про заниження податку на прибуток в сумі 5 130 223 грн., визначеного згідно податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №5 від 26.11.14р. (із наведенням експертом розрахунку у розрізі кожної господарської операції, що мала вплив на донахування).

4. у якій сумі вплинув на донарахування податку на прибуток висновок податкового органу про завищення витрат внаслідок порушення вимог п.п.139.1.9. ст.139 Податкового кодексу України за перевіряємий період, що увійшов до суми донарахування.

5. у якій сумі вплинув на донарахування податку на прибуток згідно податкового повідомлення - рішення №5 від 26.11.14р. висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п.п.135.5.4. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України внаслідок невключення до складу інших доходів за 2013 рік кредиторської заборгованості у розмірі 3 830 000 грн. (кредиторська заборгованості перед ТОВ «Смарт Експерт»).

6. чи відповідає сума визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток та донарахованої штрафної (фінансової санкції) згідно податкового повідомлення - рішення №5 від 26.11.14р строку давності визначення грошових зобов'язань, визначеного абз.1 п.102.1. ст.102 Податкового кодексу України ( якщо ні - у якій сумі має місце невідповідність).

За результатами проведеної судово-економічної експертизи, на адресу суду надійшов висновок експерта від 31.01.18р. №15204/17-45 (а.с.51-99, том 31), відповідно до якого висновок податкового органу про заниження ПДВ в сумі 3 062 228 грн., визначеного податковим повідомленням - рішенням №5 від 26.11.14р. документально не підтверджується, висновок податкового органу про заниження податку на прибуток в сумі 5 130 223 грн., визначеного податковим повідомленням - рішенням №5 від 26.11.14р. На інші поставлені судом питання експерт не надав висновку.

Надаючи правову оцінку наявним в матеріалах справи документам, з урахуванням висновку експерта, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо висновку податкового органу про заниження доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 840 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та ТОВ «Смарт Експерт» було укладено наступні договори та додаткові угоди до них:

- договір поставки №СЕ-03/09-07 від 11.09.07р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити меблі та інше обладнання на умовах, визначених цим договором у вигляді регулярних закупок, а замовник зобов'язується прийняти і здійснити оплату за поставлений товар у порядку, визначеному цим договором.

Згідно п. 3.1 договору, розрахунки проводяться в національній валюті України. Оплата здійснюється у безготівковому вигляді за домовленістю сторін шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за договором може здійснюватися як на умовах попередньої оплати так і після поставки замовнику відповідної партії товару, визначеного рахунок-фактурами або видатковими накладеними на кожну партію товару;

- додаткову угоду №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-03/09-07 від 11.09.07р., згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни в п.3.1, виклавши його в наступній редакції: « 3.1. Розрахунки за цим договором проводяться в грошовій формі в національній валюті України або з використанням векселів»;

- договір поставки №СЕ-09/06-08 від 09.06.08р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити меблі на умовах, визначених цим договором у вигляді регулярних закупок, а замовник зобов'язується прийняти і здійснити оплату за поставлений товар у порядку, визначеному цим договором.

Згідно п. 3.1 договору, розрахунки проводяться в національній валюті України. Оплата здійснюється у безготівковому вигляді за домовленістю сторін шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за договором може здійснюватися як на умовах попередньої оплати, так і після поставки замовнику відповідної партії товару, визначеного рахунок-фактурами або видатковими накладеними на кожну партію товару;

додаткову угоду №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-09/06-08 від 09.06.08р., згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни в п.3.1, виклавши його в наступній редакції: « 3.1. Розрахунки за цим договором проводяться в грошовій формі в національній валюті України або з використанням векселів»;

- договір поставки №СЕ-02/10-08 від 02.10.08р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити ковролін на умовах, визначених цим договором у вигляді регулярних закупок, а замовник зобов'язується прийняти і здійснити оплату за поставлений товар у порядку, визначеному цим договором.

Згідно п. 3.1 договору, розрахунки проводяться в національній валюті України. Оплата здійснюється у безготівковому вигляді за домовленістю сторін шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за договором може здійснюватися як на умовах попередньої оплати, так і після поставки замовнику відповідної партії товару, визначеного рахунок-фактурами або видатковими накладеними на кожну партію товару;

- додаткову угоду №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-02/10-08 від 02.10.08р., згідно якої сторони прийшли до згоди внести зміни в п.3.1, виклавши його в наступній редакції: « 3.1. Розрахунки за цим договором проводяться в грошовій формі в національній валюті України або з використанням векселів».

Згідно актів прийому - передачі векселів від 02.06.09р. щодо додаткової угоди №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-03/09-07 від 11.09.07р., додаткової угоди №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-09/06-08 від 09.06.08р., додаткової угоди №1 від 02.06.09р. до договору поставки №СЕ-02/10-08 від 02.10.08р., позивач передав в якості оплати по договорам поставки з ТОВ «Смарт Експерт» прості векселі в кількості 20 шт. на загальну суму 3 840 000 грн. Реєстр простих векселів, виданих ПП «Магнат Дизайн Центр», які передані в якості оплати наведений у Висновку комісійної судово-економічної експертизи №14/03/16-1 (а.с 141 - 143, том 29).

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.06р. № 3480-IV вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05.04.01р. № 2374-III, умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

За статтею 77 Уніфікованого Закону про перевідні векселі і прості векселі (далі - Уніфікований Закон), що запроваджений Конвенцією від 07 червня 1930 року (Женевська конвенція) (дата набрання чинності для України - 06 січня 2000 року), до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме: положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50,52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Якщо постачальник отримав в плату за поставлені товари простий вексель, він при настанні терміну платежу може пред'явити його до оплати векселедавцеві, а також в процесі своєї господарської діяльності може розрахуватися їм з постачальником товарів (послуг), і продати або обміняти.

Відповідно до вимог статті 11 Уніфікованого Закону, будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту. Якщо трасант помістив переказному векселі слова «не за наказом» або будь-який інший рівнозначний вислів, то документ може бути переданий тільки з дотриманням форми і з наслідками звичайної цесії.

Індосамент може бути вчинений навіть на користь трасата, незалежно від того, акцептував він вексель чи ні, або на користь трасата, або на користь будь-якої іншої особи зобов'язаної за векселем. Ці особи можуть реіндосувати вексель.

Відповідно до статті 16 Уніфікованого Закону, власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Закреслені індосаменти вважаються при цьому ненаписаними. Якщо за бланковим індосаментом іде інший індосамент, то особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.

Згідно ст. 70 Уніфікованого Закону, позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження «обіг без витрат».

Позовні вимоги індосантів один до одного і до трасанта погашаються із закінченням шести місяців, які відраховуються з дня, коли індосант акцептував вексель і здійснив платіж за ним, або з дня, коли до нього був пред'явлений позов.

Відповідно до статті 78 Уніфікованого Закону, векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред'явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред'явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред'явлення.

Відповідно до п.4 та п.5 Порядку ведення реєстру виданих векселів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.07.03р № 296, зареєстрованого в Мін'юсті 13.08.03р. за №708/8029 (надалі Порядок), векселедавець (трасант) складає реєстр (зразок форми наведений у додатку до цього Порядку).

Векселедавець має унести до реєстру виданих векселів інформацію щодо складання векселя, платежу, погашення, прострочення, пролонгації, протесту у неплатежі за векселем, іншу інформацію, передбачену додатком до цього Порядку, не пізніше 3-х робочих днів з дня вчинення відповідної дії чи настання події.

Реєстр ведеться українською мовою у хронологічному порядку в міру виникнення фактів видачі переказного та/або простого векселя. У разі ведення реєстру в паперовій формі він має бути прошитий, аркуші - пронумеровані, кількість аркушів у реєстрі має бути засвідчена підписом керівника та печаткою векселедавця - для юридичних осіб та підписом векселедавця та печаткою, у разі її наявності, - для фізичних осіб.

Відповідно до п. 9 Порядку термін зберігання реєстру не може бути меншим, ніж строк векселів, інформація про які у ньому розміщена. Якщо на дату подання фінансової звітності усі векселі у реєстрі вже погашені, такий реєстр може вважатися закінченим і зберігається протягом строку, встановленого законодавством.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно пп. 135.5.4 п. 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, до складу інших доходів включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку в звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку в звітному податковому періоді, безнадійній кредиторській заборгованості, крім випадків, коли операції по наданню/отриманню безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку і його відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи.

У свою чергу, відповідно до п. 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до актів прийому-передачі векселів від 02.06.09р., всі прості векселі які було передано Позивачем на користь ТОВ «Смарт Експерт» за договорами поставки №СЕ-03/09-07 від 11.09.07р., №СЕ-09/06-08 від 09.06.08р., №СЕ-02/10-08 від 02.10.08р. строк платежу за всіма 20 векселями на загальну суму 3 840 000 грн. становить 02.06.19р.

З наведених правових норм, з урахуванням встановлених судом обставин справи слідує, що початок перебігу строку позовної давності у три роки щодо погашення ПП «Магнат Дизайн Центр» грошових зобов'язань на суму 3 840 000 грн. за виданими простими векселями у кількості 20 шт. на користь ТОВ «Смарт Експерт» почне свій відлік з 02.06.19р. Після закінчення такого строку позовної давності, непогашена заборгованість позивача перетвориться на безповоротну фінансову допомогу та підлягатиме включенню до складу оподаткованого доходу з податку на прибуток відповідно до п. 135.5.4 ст. 135 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи судом установлено, що постановою Господарського суду м. Києва від 21.10.09р. у справі 15/414-б (а/с 219, том 1) ТОВ «Смарт Експерт» визнано банкрутом за позовом ТОВ «Астеко» (про стягнення боргу у розмірі 324 330 грн.) і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.09р. (а/с 223, том 1) у справі 15/414-б затверджено ліквідаційний баланс ТОВ «Смарт Експерт» станом на 30.11.09р., а провадження у справі про банкрутство припинено.

Статтею 609 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до частини 5 статті 60 Господарського кодексу України, Ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

З ухвали Господарського суду м. Києва від 09.12.09р. (а/с 223, том 1) у справі 15/414-б не вбачається наявності у ній відомостей про те, що у TOB «Смарт Експерт» були відсутні прості векселі. У вказаному рішенні суду затверджено ліквідаційний баланс TOB «Смарт Експерт».

Зазначене, у контексті наведених вище правових положень свідчить про те, що якщо в цьому ліквідаційному балансі не відображені видані ПП «Магнат Дизайн Центр» прості векселі, це може бути свідченням того, що ці векселі були індосовані зазначеним Товариством, тобто передані іншому векселедержателеві за індосаментом.

Отже, зважаючи на те, що Позивачем на виданих векселях не зроблено жодного застереження про заборону (чи обмеження) їх індосування, внаслідок чого у держателя (держателів) векселів не виникло обов'язку повідомити векселедавця про подальшу передачу/продаж таких векселів, а відповідачем не було надано жодного доказу того, що на момент банкрутства TOB «Смарт Експерт» останнє було векселедержателем, термін позовної давності по вказаних векселях збігає 02 червня 2022 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у Позивача відсутні підстави для оподаткування доходів у вигляді непогашеної заборгованості перед ТОВ «Смарт Експерт» податком на прибуток.

Такий висновок суду узгоджується з Висновком комісійної судово-економічної експертизи №14/03/16-1, що проведена в рамках даної справи на виконання ухвали суду першої інстанції від 19.10.15р. (а/с 138 - 147, том 29) та судово-економічної експертизи від 31.01.18р. №15204/17-45, проведеної на виконання ухвали апеляційного суду від 07.02.17р. (а.с.54-55, том 31).

Висновок експерта, серед іншого також є джерелом доказів в розумінні статті 72 КАС України, тобто даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо господарський операцій Позивача з ПП «Хімінвест-2012», ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ПП «Прилукихімснаб-2012», ТОВ «Орбітрейд», ПП «Стрим», ТОВ «Плей БТЛ», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Компанія «Сорбіт» та ТОВ «Дніпро ТМ», колегія суддів зазначає наступне.

Задля вжиття належних заходів з метою встановлення обставин щодо спірних господарських операцій вказаними контрагентами, апеляційним судом згідно ухвали від 20.12.16р. було витребувано від сторін додаткові докази у справі, які надані та долучені до матеріалів справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та додатково поданим на виконання вимог ували суду документам, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції Позивача з його контрагентами мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з ЄДРПОУ, основними видами діяльності Позивача за КВЕД, зокрема, є: оптова торгівля офісними меблями.

У перевіряємому періоді між Позивачем та ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ТОВ «Орбітрейд» було укладено ряд договорів поставки (ТОВ «Віктор-2012» №611 від 01.06.11р. (а/с 40-43, том 2), №612 від 01.06.11р. (а/с 131-135, том 2), №621 від 01.07.11р. (а/с 72-75, том 3); ТОВ «Дінекс-2012» №352 від17.08.11р. (109-112, том 3), №378 від 01.11.11р. (а/с 123-126, том 4), №380 від 02.04.12р. (197-200, том 5), №408 від 30.04.12р. (а/с 5-8, том 6); ТОВ «Орбітрейд» №06/6-11 від 01.07.11р. (а/с 81084, том 6), №06/7-11 від 07.11.11р. (а/с 20-23, том 7), предметом яких було придбання меблів, коврової плитки, матеріалів для улаштування підлоги та іншого обладнання.

Поставка товару за вказаними вище договорами проводилась партіями. Асортимент, кількість і ціна товару в партії визначались виходячи з заявки замовника і вказувались у рахунках - фактурах, які є специфікацією у розумінні статті 266 Господарського кодексу України (п. 1.2. договорів).

На підтвердження виконання умов договорів Позивачем надано рахунки-фактури, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам статті 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договорами товарів (містять найменування товару, одиницю виміру та ціну, прізвища осіб, відповідальних за передачу-отримання ТМЦ).

Розрахунки за отримані товари проводились у безготівковій формі.

По придбаному у ТОВ «Віктор-2012» товару Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 282 413,69 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

По придбаному у ТОВ «Дінекс-2012» товару Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 1 346 572,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

По придбаному у ТОВ «Орбітрейд» товару Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 86 666,67 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Окрім того, у перевіряємому періоді з 01.07.11р. по 31.12.13р. Позивач мав господарські відносини з ТОВ «Плей БТЛ» згідно договорів субпідряду №636 від 22.02.13р. (а/с 151-158, том 8), №050612/1 від 05.06.12р. (а/с 100-104, том 8), №180512/1 від 18.05.12р. (а/с 95-102, том 7), №291112 від 29.11.12р. (а/с 123-130, том 8), предметом яких було придбання субпідрядних будівельно-монтажних робіт в нежилому приміщенні корпусу № 3-4 по вул. Володимирській, 101, Голосіївського району м. Києва.

На виконання умов договорів, Позивачем надано до перевірки та долучено до матеріалів справи довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам статті 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (містять найменування робіт, одиницю виміру та ціну, прізвища відповідальних осіб).

Розрахунки за отримані роботи проводились у безготівковій формі.

Всього за придбаними у ТОВ «Плей БТЛ» ремонтно-будівельними роботами Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 284 039,27 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ПП «Хімінвест-2012» було укладено договір субпідряду №619 від 01.07.11р. предметом якого було надання ремонтно-будівельних послуг та послуг по ремонту, монтажу та установці меблів у м. Київ, м. Каховка, м. Трускавець, м. Запоріжжя,

На підтвердження виконання умов договору Позивачем надано довідки про вартість робіт, акти приймання виконаних робіт, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Розрахунки за отримані роботи проводились у безготівковій формі.

Всього за придбаними у ПП «Хімінвест-2012» ремонтно-будівельними роботами Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 280 308,99 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Також у перевіряємому періоді між позивачем та ПП «Прилукихімснаб-2012» були укладені договори субпідряду №110525 від 25.05.11р. (а/с 186-192, том 8) та №260312 від 26.03.12р., предметом яких було придбання робіт по монтажу та установці меблів у м. Київ, доставці і улаштуванню фальш підлоги, демонтажу пандусу, виконанню ремонтно-будівельних робіт - м. Київ вул. Амосова буд 12, АПК № 2 5-й пов., 17, 18-й поверх, розробці концепції декорування офісних приміщень, ескізному проекту декорування, розробці дизайн- проекту (Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, буд. 16, 7-й та 8-й поверхи).

На підтвердження виконання умов договорів Позивачем надано акти виконаних робіт, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Розрахунки за отримані роботи проводились у безготівковій формі.

Всього за придбаними у ПП «Прилукихімснаб-2012» ремонтно-будівельними роботами позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 413 851,53 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ТОВ «Стиль Медіа» були укладені наступні договори:

агентський договір №03-12/12 від 12.03.12р. (а/с 100-104, том 22), предметом якого є інформаційно-посередницькі послуги, а саме: інформування позивача про потенційних замовників послуг з проектування офісного простору, виконання робіт з ремонту офісних приміщень, поставки офісних меблів, систем офісних перегородок, фальш підлоги та килимової плитки;

договір на виконання робіт з планування офісних приміщень №14-01/13 від 14.01.13р. (а/с 143-146, том 22), предметом якого було виконання робіт з планування офісних приміщень.

На підтвердження виконання умов договорів Позивачем надано акти виконаних робіт, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Окрім того, Позивачем на підтвердження виконання ТОВ «Стиль Медіа» обумовлених договорами робіт (надання послуг) було надано копії договорів укладених між Позивачем та з третіми особами (ТОВ «Емікс-1», ТОВ «Гео Альянс Височанське») на поставку товару та виконання робіт.

Розрахунки за отримані роботи (послуги) проводились у безготівковій формі.

Всього за придбаними у ТОВ «Стиль Медіа» роботами (наданими послугами) позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 22 212,14 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ПП «Стрим» були укладені наступні договори:

субпідряду від 17.10.11р. № 555;

поставки №557 від 02.11.11р. (а/с 133-136, том 26), №703 від 01.03.12р. (а/с 108-111, том 26) та №760 від 02.04.11р. (186-189, том 26) предметом якого було придбання товарів (клей, фальшпідлога, ущільнювачі, консолі, алюмінієва стрічка, фальшплити, підкладки, конектори, планки пристінні, кут алюмінієвий, грунтівка, світильники, пісок, цемент, траверси, офісні меблі, матеріали для улаштування підлоги).

На підтвердження виконання умов договорів Позивачем надано акти виконаних робіт, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Розрахунки за отримані товари та роботи (послуги) проводились у безготівковій формі.

Всього за отриманим товаром та придбаними у ПП «Стрим» роботами (наданими послугами) Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 325 494,11 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ПП «Пром-Тех-Снаб» було укладено ряд договорів субпідряду №08-05 від 08.05.13р. (а/с 46-48, том 10), №17-6 від 17.06.13р. (а/с 177-182, том 10), №27-05 від 27.05.13р. (а/с 210-212, том 10), №01-08 від 01.08.13р. (а/с 1-6, том 13), №05-09 від 05.09.13р. (а/с 184-193, том 13), №07-06 від 07.06.13р. (а/с 1-9, том 14), №14-11 від 14.11.13р. (а/с 91-98, том 14), №22-08 від 22.08.13р. (а/с 115-120, том 14), №28-10 від 28.10.13р. (а/с 96-101, том 96), підряду від 11-11 від 11.11.13р. (а/с 56-58, том 14), №23-09 від 23.09.13р. (а/с 219-224, том 14) предметом яких було підйом матеріалів та розвантажувально-навантажувальні роботи, роботи по виготовленню та монтажу світлопрозорих конструкцій, ремонтні та опоряджувальні роботи, ремонтно-будівельні роботи, комплекс робіт (демонтажні, будівельно-монтажні та інші роботи).

На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано акти приймання виконаних будівельних робіт, локальні кошториси, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Розрахунки за отримані товари та роботи (послуги) проводились у безготівковій формі.

Всього за отриманим товаром та придбаними у ПП «Пром-Тех-Снаб» роботами (наданими послугами) Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 353 869,57 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» були укладені наступні договори субпідряду №8 від 01.02.13р. (а/с 131-135, том 17), №44 від 02.09.13р. (а/с 80-84, том 22), підряду №28 від 30.04.13р., №35 від 06.06.13р. та поставки №2 від 04.01.13р. (а/с 124-127, том 15), згідно яких позивачем придбавались роботи з монтажу декоративного освітлення, поставка будівельних матеріалів та виробів, комплекс клінінгових послуг та інші роботи, роботи з прибирання та вивозу сміття з будівельних майданчиків.

На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано акти виконаних робіт, рахунки - фактури, податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовлених договором робіт (послуг).

Розрахунки за отримані товари та роботи (послуги) проводились у безготівковій формі.

Всього за отриманим товаром та придбаними у ТОВ «Компанія «Сорбіт» роботами (наданими послугами) Позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 728 991 ,97 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Між Позивачем та ТОВ «Дніпро ТМ» було укладено договір поставки від 29.11.13р. №621, предметом якого було придбання товару (килимові покриття - кавролін).

На підтвердження виконання умов договорів Позивачем надано податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовленого договором товару.

Всього за отриманим у ТОВ «Дніпро ТМ» товаром позивачем віднесено ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 152 759 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з ПДВ.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що у податкового органу відсутні зауваження до первинних документів, які супроводжували виконання господарських договорів з вказаними конрагентами контрагентами - ПП «Хімінвест-2012», ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ПП «Прилукихімснаб-2012», ТОВ «Орбітрейд», ПП «Стрим», ТОВ «Плей БТЛ», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Компанія «Сорбіт» та ТОВ «Дніпро ТМ».

На момент здійснення Позивачем господарських операцій усі назначені підприємства були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та платниками ПДВ, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується податковим органом.

Податковим органом не доведено, що Позивач та його контрагент при укладанні вказаних угод мали умисел на її укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, неможливість її вчинення в силу відсутності основних засобів, персоналу, тощо.

Згідно з підпунктом 14.136 Податкового кодексу України підприємництво - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Розглядувана позиція випливає зі змісту підпункту 14.1.231 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку, і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

У даному випадку, як свідчать обставини справи та вірно встановлено судом першої інстанції, товари та роботи/послуги придбавались позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Так, колегією суддів установлено, що придбання Позивачем у ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ТОВ «Орбітрейд» товару було зумовлене виконанням ПП «Магнат Дизайн Центр» взятих на себе перед третіми особами (ТОВ «Пройм-Газ»,ПАТ «Спільне підприємство ЕН ЕС АЙ Констракшн», ПАТ «Корпорація Укржилбуд») згідно укладених договорів зобов'язань з виконання робіт з улаштування покриття підлоги з кавроліну, поставку кавролінута іншого обладнання.

Позивачем придбавались у ТОВ «Плей БТЛ» роботи з метою виконання взятих на себе зобов'язань перед ТОВ «Фірма «ІНОР» згідно договору субпідряду від 17.05.12р. №0120 робіт.

Придбання Позивачем у ПП «Прилукихімснаб-2012» робіт було зумовлене виконанням ПП «Магнат Дизайн Центр» взятих на себе перед третіми особами - ПП «Поляріс лайт» тощо згідно укладених договорів зобов'язань з виконання робіт з укладки фальш підлоги.

Придбання Позивачем у ПП «Стрим» робіт та товару було зумовлене виконанням ПП «Магнат Дизайн Центр» взятих на себе перед третіми особами - ПП «Структуровані кабельні системи», ТОВ «Енергетики та клімат» тощо згідно укладених договорів зобов'язань з виконання робіт та поставки товарів.

Позивачем придбавались у ПП «Пром-Тех-Снаб» роботи з метою виконання взятих на себе зобов'язань перед третіми особами - ТОВ «Ренесанс - нерухомість», Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-України) та інші згідно укладених договорів з виконання робіт.

Придбання Позивачем у ТОВ «Компанія «Сорбіт» робіт та товару було зумовлене виконанням ПП «Магнат Дизайн Центр» взятих на себе перед третіми особами - ПП «Компанія Елітконтракт», ТОВ «Скайпро», ТОВ «ДТЕК Сервіс» тощо згідно укладених договорів зобов'язань з виконання робіт та поставки товарів.

Зобов'язання Позивача за вказаними договорами виконані в обсязі асортименту, якості та кількості поставленого товару, виконаних робіт, що підтверджується видатковими, податковими накладними, довіреностями на одержання товару, актами прийому-передачі тощо, що підтверджує у свою чергу реальність господарських операцій та мети придбання робіт (послуг) та товарів в межах господарської діяльності Позивача.

Покликання апелянта на недобросовісність намірів ПП «Хімінвест-2012», ТОВ «Віктор-2012», ТОВ «Дінекс-2012», ПП «Прилукихімснаб-2012», ТОВ «Орбітрейд», ПП «Стрим», ТОВ «Плей БТЛ», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Компанія «Сорбіт» та ТОВ «Дніпро ТМ» не заслуговують на увагу, з огляду на те, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни (навіть якщо і мало місце) має правові наслідки саме для таких контрагентів, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування чи перевірки законності їх створення (заснування), а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. Отже, добросовісний платник полдатку не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

У даному випадку, податковим органом не доведено обізнаність Позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням Позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з вказаним контрагентом.

Податковим органом не надано належних доказів й на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів об'єктивної неможливості здійснення господарських операцій.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.

Таким чином, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів не бере до уваги посилання Відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів Позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

В силу вимог п. 11 підрозділу 2 розділ ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних, а тому доводи апелянта про необхідність реєстрації у ЄРПН податкових накладних виписаних ТОВ «Орбітрейд» на користь Позивача за господарськими операціями з придбання товару на підставі договорів №06/6-11 від 01.07.11р. (а/с 81084, том 6), №06/7-11 від 07.11.11р. (а/с 20-23, том 7) є необґрунтованими, оскільки суми ПДВ згідно виписаних податкових накладних не перевищують 10 тисяч гривень.

Щодо покликань апелянта на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.14р., яким було визнано директора ПП «Стрим» - ОСОБА_4 винним по ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), колегія суддів зазначає наступне.

З вироку Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.14р. у справі №759/7011/14-к колегією суддів установлено, що перереєстрація ПП «Стрим» на ім'я ОСОБА_4 мала місце у вересні 2012 року, позаяк господарські операції Позивача з вказаним суб'єктом господарювання відбулись у листопаді 2011 року, коли директором вказаного підприємства була ОСОБА_8 Договори та первинні документи за спірними господарськими операціями підписані від імені підприємства - ОСОБА_8

Жодних фактів, які б свідчили про здійснення цим підприємством нереальної господарської діяльності, зокрема за правовідносинами із Позивачем, цим вироком не установлено. Також, вказаним вироком не встановлена вина уповноваженої особи контрагента Позивача - ПП «Стрим» (ОСОБА_8.), яка підписувала первинні документи протягом кінця 2011 року.

Частиною 6 статті 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з огляду на преюдиціальність, як властивість судового рішення, вирок суду має обов'язове значення для адміністративного суду лише в частині встановлених фактичних обставин, а не правової оцінки чи судових висновків.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.03.18р. у справі №826/3498/15 (провадження №К/9901/6497/18) сам по собі факт наявності вироку не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироку, який набрав законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції Позивача з його контрагентом ПП «Стрим» мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Не заслуговують на увагу й доводи податкового органу, як на підставу безтоварності господарських операцій Позивача з ТОВ «Дніпро ТМ» про те, що згідно експертного висновку від 29.04.14р. №156 підписи від імені гр. ОСОБА_5 (директор ТОВ «Дніпро ТМ») виконані іншою особою, з огляду на те, що висновком встановлено підписання іншою особою саме реєстраційних карток Форма 6 від 05.02.14р. та від 17.02.14р., а не документів бухгалтерської звітності, складених за результатами господарських відносин між підприємствами.

Безпідставними є також посилання контролюючого органу на відсутність у Позивача товарно - транспортних накладних за господарськими операціями з ТОВ «Дінекс-2012», ПП «Прилукихімснаб-2012», ТОВ «Орбітрейд» та ТОВ «Компанія «Сорбіт» оскільки, наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними та довіреностями на отримання товару.

Що стосується встановлених висновком комісійної судово-економічної експертизи №14/03/16-1 від 14.03.16р. порушень Позивачем вимог п. 201.10 статті 201 ПК України в частині наявності окремих недоліків в отриманих від контрагентів податкових накладних, то колегія суддів зазначає про те, що при оцінці відповідності заповнення податкової накладної вимогам чинного законодавства необхідно враховувати, що окремі недоліки в її заповненні не тягнуть за собою втрату податковою накладною статусу належного податкового документа, яким вона є в силу вимог п. 201.6 статті 201 ПК України.

За наведених обставин та з врахуванням вищезгаданих висновків судово-економічної експертизи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.16р. у справі №826/4196/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.16р. у справі №826/4196/15 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови складений: 04.04.18