Справа № 216/2655/17
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2655/17
номер провадження 2-а/216/46/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Янчук С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Куценко Катерини Ігорівни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП ГУНП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що що 04.06.2017 року інспектором 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції Куценко Катериною Ігорівною було винесено постанову серії АР № 772562 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно якої позивач начебто 04.06.2017 року о 15-20 год. керуючи автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_1, в м. Кривому Розі по пр. Поштовому, буд. 39 порушив вимогу дорожнього знаку 3.2.2 «поворот праворуч», чим порушив п. 8.1 ПДР України, в зв'язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, наголошує на тому, що ПДР він не порушував, вважає що інспектор мала скласти протокол про адміністративне правопорушення, однак винесла на місці замість протоколу постанову, що є грубим порушенням.

Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати постанову інспектора 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі Куценко К.І. серії АР № 772562 від 04.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.02.2018 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши до суду письмові заперечення, згідно яких адміністративний позов не визнала, вказувала, що вона склала постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, не порушивши при цьому вимог закону, щодо складання протоколу то вона не мала жодних повноважень, в зв"язку з чим у задоволенні позову позивача просила відмовити (а.с. 25-33).

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення від 13.03.2018 року, відповідно яких з вимогами також позивача не погоджується, оскільки вважає їх безпідставними, а постанова винесена законно та обґрунтовано, оскільки відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався нормами діючого законодавства.

21.02.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він не згоден з запереченнями відповідача стосовно того, що позивач не заявляв ніяких клопотань, оскільки ним було надано письмові пояснення на місці зупинки, крім того, твердження відповідача щодо ведення позивачем суда в оману посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 є безпідставним та таким що не відповідає дійсності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджено письмовими матеріалами справи, що 04.06.2017 року о 15-20 год. керуючи автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_1, в м. Кривому Розі по пр. Поштовому, буд. 39 ОСОБА_2 порушив вимогу дорожнього знаку 3.2.2 «поворот праворуч», чим порушив п. 8.1 ПДР України.

Відповідно до вищезазначеного правопорушення, в цей же день інспектором 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП Національної поліції України лейтенантом поліції Куценко Катериною Ігорівною винесено постанову серії АР № 772562 від 04.06.2017 року про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено на позивача адміністративне стягнення в вигляді штрафу в сумі 255 гривень (а.с. 5).

Позивач звертаючись до суду, посилався на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 та стверджував, що відповідач не мала права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Копія постанови була вручена ОСОБА_2 в день її винесення, що також не заперечувалось позивачем, тому посилання останнього в частині винесення протоколу про адміністративне правопорушення судом не беруться до уваги.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач позовні вимоги не визнала та згідно її письмових пояснень, що при винесенні постанови на ОСОБА_2 нею були дотримані всі вимоги діючого законодавства.

Відповідно до ст. 7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Оцінка доказів має здійснюватись за внутрішнім переконаннями відповідної посадової особи, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи міститься відеозапис, який було оглянуто в судовому засіданні, в якому зафіксовано факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.2.2 «поворот праворуч», тому цим доказам суд надає доказове значення, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та дають підстави вважати, що дії інспектора Куценко К.І. щодо винесення постанови, якою накладено адміністративне стягнення є правомірними, а докази, які надав позивач є необґрунтованими та не доведеними.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення інспектор 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенант поліції Куценко К.І. діяла відповідно до обставин справи і діючого законодавства, з урахуванням особи правопорушника, його матеріального стану.

Доводи позивача відносно того, що інспектором не були враховані всі обставини по справі, не взяті його усні пояснення до уваги, суд не може прийняти до уваги, оскільки твердження позивача щодо правомірності дій інспектора є неправдивими та надуманими. Інші доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

Виходячи з вищевикладеного, суд не встановив будь-яких доказів неправомірності дій інспектора поліції Куценко К.І., оскільки відповідачем було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, що мали значення по справі, було встановлено належну особу, яка вчинила вказане адміністративне правопорушення, та доведено причетність позивача до вчиненого правопорушення тому, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 159-163, 167, 205 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Куценко Катерини Ігорівни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП ГУНП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Бутенко М.В.