Справа № 757/37308/17-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Печерський районний суд м.Києва:

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Каранда С.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною дію Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації щодо відмови у поновленні виплати допомоги при народженні дитини, громадянки України ОСОБА_3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації нараховувати та виплачувати ОСОБА_3 державну допомогу при народженні дитини, виплата якої була припинена з 01.06.2015 року у розмірі та порядку, передбачених чинним законодавством України. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 народила дитину - ОСОБА_4, що підтверджує свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 05.06.2013 р.. Відповідно до норм чинного законодавства, Позивачу було призначено допомогу при народженні дитини яку вона отримувала до за місцем мешкання та реєстрації, у м. Макіївка, Донецької області до моменту призупинення виплат у зв'язку з проведенням АТО. 05.02.2015 Позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації та отримала довідку № НОМЕР_1 від 05.02.2015 p., яка свідчить, що особу взято на облік як переміщену особу з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. У зв'язку із тим, що Позивач є аспірантом та за Європейською програмою обміну студентів та викладачів «Erasmus Mundus» влаштувалася працювати у Республіці Словенія, тому 06.04.2015 р. разом із своїми двома дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виїхала за кордон, що підтверджує копія закордонного паспорту та дозвіл на тимчасове проживання № НОМЕР_3. У період з лютого по травень 2015 р. Позивачу було виплачено заборгованість з виплати допомоги при народженні дитини, що утворилася з моменту припинення виплат з 2014 р. Однак, у травні 2015 р. виплата була припинена цз підстав не проживання Позивача за зазначеною адресою: АДРЕСА_1.

11.09.2015 р. позивачка звернулась до Департаменту соціальної політики з запитом, у якому просила надати інформацію, яким чином відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_3 може поновити гарантовану їй державою виплату допомоги при народженні другої дитини, яку вона отримувала до травня 2015 року, з оглядом на те, що вона разом з дітьми тимчасово мешкає за кордоном. На зазначений запит було отримано відповідь № 05/П-4779-002 від 23.10.2015 р., у якому зазначалося, що виплата поновлюється, у разі коли, особа що фактично здійснює догляд за дитиною, звернулася протягом року до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою. Враховуючи зазначену у відповіді інформацію, позивачка, направила заяву про поновлення виплати по догляду за дитиною до Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської Відповідача. У відповідь було отримано два листи: № 051/П-2207-002 від 10.06.2016 р. від Департаменту соціальної політики; № 105/74/І/22-4951 від 03.06.2016 р. від Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації, у якій зазначалося, що «призначені починаючі з 1 травня 2016р. внутрішньо переміщенім особам пенсії, усі види соціальної допомоги та компенсації, державні стипендії, що здійснюється за рахунок коштів держав місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, загальнообов'язкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України» та зазначалося, що для поновлення виплати допомоги ОСОБА_3 - необхідно надати до Управління реквізити рахунку відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України».

01.12.2016р. позивачем було подано заяву з реквізитами ПАТ «Державний ощадний банк України», які були необхідні Відповідачудля поновлення виплат по догляду за дитиною. На початку січня 2017 р. приблизно після 10 січня 2017 р., зазначити точну дату не можливо, оскільки лист було направлено не рекомендованим листом, представником позивача було отримано лист від Відповідача за № 105/74/і/22-12744 від 15.12.2016р., у якому зазначалося, що «відповідно до особової справи отримувача допомоги при народженні дитини, виплату допомоги ОСОБА_3 було припинено 01.06.2015 р. оскільки, ОСОБА_3 до 30.06.2016р. не звернулася до управління, підставою для поновлення виплати допомоги при народженні дитини не має». Позивач вважає, що такі дії працівників управління праці та соціального захисту населення суперечить нормам чинного законодавства та є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, в матеріалах справи містяться письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 має дитину - ОСОБА_4, що підтверджує свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 05.06.2013 р.. Відповідно до норм чинного законодавства, Позивачу було призначено допомогу при народженні дитини яку вона отримувала до за місцем мешкання та реєстрації, у м. Макіївка, Донецької області до моменту призупинення виплат у зв'язку з проведенням АТО. 05.02.2015 Позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації та отримала довідку № НОМЕР_1 від 05.02.2015 p., яка свідчить, що особу взято на облік як переміщену особу з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. У зв'язку із тим, що Позивач є аспірантом та за Європейською програмою обміну студентів та викладачів «Erasmus Mundus» влаштувалася працювати у Республіці Словенія, тому 06.04.2015 р. разом із своїми двома дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виїхала за кордон, що підтверджує копія закордонного паспорту та дозвіл на тимчасове проживання № НОМЕР_3. У період з лютого по травень 2015 р. Позивачу було виплачено заборгованість з виплати допомоги при народженні дитини, що утворилася з моменту припинення виплат з 2014 р. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 05.02.2015 ОСОБА_3 звернулась з заявою до Управління для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідку видано 05.02.2015 №. Відповідно до абзацу 2 пункту 8 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції Закону від 01.01.2015) термін дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становить шість місяців з моменту її видачі. Термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними окупованої території. Відповідно до ст.19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Статті 21, 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлюють відповідальність місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і громадян за недостовірність даних і документів, виданих та поданих для призначення державної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 1, 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини, але їй було відмовлено, оскільки відповідно до пункту № 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751, передбачено, що виплата допомоги поновлюється у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплат допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою. Відповідно до особової справи, позивачка отримувала допомогу при народженні дитини, виплату допомоги ОСОБА_3 припинено з 01.06.2015 року, оскільки ОСОБА_3 до 30.06.2016 року не звернулась до управління, підстав для поновлення виплати допомоги при народженні немає. У зв`язку із відмовою відповідача призначити допомогу при народженні дитини, позивач звертається до суду з даним позовом. Суд вважає, що вказані дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу допомоги при народженні дитини є правомірними та такими, що відповідають ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.12 Постанови КМУ «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» з наступних підстав. Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до ст.ст.1,2,5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення та виплати державної допомоги з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Призначаються такі види допомоги: допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Всі види державної допомоги сім'ям з дітьми призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, який постійно проживає з дитиною. Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.12 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Статті 21, 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлюють відповідальність місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і громадян за недостовірність даних і документів, виданих та поданих для призначення державної допомоги. Відповідно до абзацу 2 пункту 8 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції Закону від 01.01.2015) термін дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становить шість місяців з моменту її видачі. Термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Отже, станом на 14.04.2016 при зверненні ОСОБА_3 до Управління для поновлення допомоги при народженні дитини довідка внутрішньо переміщеної особи була не перереєстрована у встановлений термін та є не дійсна. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно при вирішенні питання щодо здійснення виплати при народженні дитини, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов'язку щодо поновлення нарахування та виплати позивачу допомоги при народженні дитини, отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №281, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 2, 19, 72, 241-244,246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови через Печерський районний суд м. Києва.

Дата складання повного тексту постанови 26.03.2018 року.

Суддя Остапчук Т.В.