Справа № 308/7050/17
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7050/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1726/30500/17 від 11.07.2017 року, винесену в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 470 МК України (далі Постанова), винесену відносно позивача, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Постановою його визнано винним за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль він 27.09.2015 року вивіз за межі митної території України через контрольний пункт вїзду «Ставки (Каланчак)» митного посту «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС на адміністративному кордоні у тимчасово окупованому Криму, а в подальшому, через Керченську переправу 30.09.2015 року вивіз його на територію Російської Федерації. У м. Москва автомобіль вийшов з ладу та знаходиться на станції технічного обслуговування ООО «АВТО ОГНА» (Російська Федерація, м. Москва, вул. Адмірала Корнілова, 67/1). На підтвердження даних обставин, при винесенні Постанови, було надано довідку № 2174/17 від 03.07.2017 року, заказ-наряд №115/04 від 05.04.2017 року. Окрім наведеного, позивач також зазначає, що при розгляді протоколу про порушення митних правил відносно нього, відповідачем було порушено його права, зокрема, на ознайомлення з матеріалами справи, на дачу пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, користування правовою допомогою, оскарження постанови.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову повністю.

З письмових заперечень відповідача, які надійшли через канцелярію суду випливає, що громадянин України ОСОБА_4 23.09.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», модель «Е400», реєстраційний номерний знак «MI954DK», номер кузова НОМЕР_1. Даний факт позивачем не оскаржується. Громадянин України ОСОБА_4 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, а саме вищезазначеного транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше, ніж на десять днів. Дії гр. ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 470 МК України, складено протокол про порушення митних правил №1726/30500/17 від 22.06.2017 року. Позивач посилається на те, що транспортний засіб він вивіз 27.09.2015 року через контрольний пункт в'їзду - виїзду «Ставки (Каланчак)» митного посту «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС на адміністративному кордоні у тимчасово окуповану АР Крим, а в подальшому через Керченську переправу 30.09.2015 року вивезено в Російську Федерацію, де в м. Москва автомобіль вийшов з ладу та знаходиться на ремонті на станції технічного обслуговування. Зазначене не свідчить про вивезення автомобіля за межі митної території України з огляду на те, що відповідно до положення п.7.1 ст. 7 «Порядок перетину фізичними особами адміністративного кордону вільної економічної зони «Крим», Закону України «Про створення вільної економічної зони Крим та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» №1636-VII від 12.08.2014 року, на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон вільної економічної зони «Крим», поширюється дія розділу ХІІ Митного кодексу України. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII - тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. А відтак, вивезення автомобілю на територію вільної економічної зони «Крим», не є вивезенням транспортного засобу за межі митної території України. Окрім того, твердження позивача про те, що, в подальшому, автомобіль він через Керченську протоку переправив в Російську Федерацію не підтверджено Державною фіскальною службою України, оскільки здійснювалось без контролю органу доходів і зборів. Під час провадження у справі про порушення митних правил всі докази і дані, що були встановлені відповідачем та надані позивачем були прийняті, повно, всебічно та обєктивно розглянуті, що викладено у оскаржуваній постанові.

На підставі вищенаведеного, просять відмовити у задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

З Постанови в справі про порушення митних правил № 1726/30500/17 від 11.07.2017 року судом встановлено, що 22.06.2017 року о 18 год. 51 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «C180», реєстраційний номерний знак України «AO7478BE», у якому в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_4, який прямував у приватних справах із Угорщини до України. Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР встановлено, що відносно громадянина України ОСОБА_4 (паспорт ET738841), наявне орієнтування Херсонської митниці ДФС від 04.05.2016р. № 20/446-23с щодо ввезення ним 23.09.2015 року на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит» транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ E400» реєстраційний номер «MI954DK», кузов номер: WDB2110281A306594, який в подальшому 27.09.2015 був вивезений до ВЕЗ «Крим» через КПВВ «Каланчак» та станом на 27.04.2016 не вивезено з митної території України. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 23.09.2015 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_4 було ввезено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «E400», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MI954DK, в митному режимі «Транзит». Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, гр. ОСОБА_4 мав вивезти транспортний засіб в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 28.09.2015 року (включно), а в зоні діяльності іншої митниці до 03.10.2015 року (включно). Станом на 22.06.2016 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться, тим самим гр. ОСОБА_4 порушено встановлений ст. 95 МК України порядок ввезення товарів та транспортних засобів в режимі транзит. У наданих поясненнях гр. ОСОБА_6 вказав, що транспортний засіб ним було вивезено 27.09.2015 року через контрольний пункт в'їзду - виїзду «Ставки (Каланчак)» митного посту «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС на адміністративному кордоні у тимчасово окуповану АР Крим, а в подальшому через Керченську переправу 30.09.2015 року вивезено в Російську Федерацію де в м. Москва він вийшов з ладу та знаходиться на ремонті на станції технічного обслуговування. Під час розгляду справи гр. .ОСОБА_4 надав довідку ТОВ «Авто-Огна» № 2174/17 від 03.07.2017, відповідно до якої автомобіль «MERCEDES-BENZ E400» реєстраційний номер MI954DK, кузов номер: WDB2110281A306594 був прийнятий на проведення ремонтних робіт 05.04.2017 року менеджером Хабібуліним Раісом.

Окрім наведеного, у Постанові вказано, що чинним законодавством України встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон вільної економічної зони «Крим», поширюється дія розділу ХІІ Митного кодексу України. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII - тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Водночас, відповідно до п.12.4 п.п.1 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року N 1636-VII - під час тимчасової окупації поставки товарів на територію (з території) ВЕЗ «Крим» здійснюються у відповідних контрольних пунктах в'їзду-виїзду, в яких утворюються підрозділи органів доходів і зборів. На підставі наведеного, гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч . 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі МК України), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Суд також зазначає, що в силу приписів ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п.4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2015 року (з наступними змінами та доповненнями), такий автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорюється позивачем, гр. ОСОБА_4 23.09.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ E400» реєстраційний номер «MI954DK», кузов номер: WDB2110281A306594.

Сторонами не оспорюється і факт того, що 27.09.2015 року гр. ОСОБА_4 вивіз зазначений транспортний засіб до ВЕЗ «Крим» через КПВВ «Каланчак».

Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон», спеціальна (вільна) економічна зона являє собою частину території України, на якій встановлюються і діють спеціальний правовий режим економічної діяльності та порядок застосування і дії законодавства України. На території спеціальної (вільної) економічної зони запроваджуються пільгові митні, валютно-фінансові, податкові та інші умови економічної діяльності національних та іноземних юридичних і фізичних осіб.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», ВЕЗ "Крим" запроваджується у межах двох адміністративно-територіальних одиниць України: Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Адміністративний кордон між територією ВЕЗ "Крим" та іншою територією України збігається із суходільним адміністративним кордоном між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», на території ВЕЗ "Крим" діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб. У межах ВЕЗ "Крим" створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України. Особливості правового режиму ВЕЗ "Крим" та вільної митної зони на її території визначаються цим Законом з урахуванням норм Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Митні формальності, повязані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених статтею 329 Митного кодексу України.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень статті 9 цього Закону щодо переміщення валютних цінностей.

Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства можна прийти до висновку, що ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в митний режим «транзит» не є завершенням такого режиму і не може вважатись виконанням громадянином зобов'язання про зворотне вивезення (транзит) транспортного засобу особистого користування.

Щодо посилання позивача на те, що автомобіль, в подальшому, 30.09.2015 року ним було через Керченську переправу (Крим) вивезено на територію Російської Федерації, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 12.4 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», під час тимчасової окупації поставки товарів на територію (з території) ВЕЗ "Крим" здійснюються з урахуванням того, що митні формальності, повязані з поставками товарів, переміщенням транспортних засобів комерційного призначення та фізичних осіб через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", здійснюються у відповідних контрольних пунктах вїзду-виїзду, в яких утворюються підрозділи органів доходів і зборів.

З огляду на встановлені судом обставини, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт вивезення ним автомобіля до Російської Федерації через відповідний контрольний пункт вїзду-виїзду, в якому утворено підрозділ органів доходів і зборів України.

Надані позивачем довідка № 2174/17 від 03.07.2017 року та заказ-наряд №115/04 від 05.04.2017 року, видані у м. Москва (Російська Федерація) суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджують факту неможливості вивезення за межі митної території України у встановлені Митним кодексом України строки автомобіля «MERCEDES-BENZ E400» реєстраційний номер «MI954DK», кузов номер: WDB2110281A306594. Окрім того, у таких вказується про перебування автомобіля на ремонті на СТО з 05.04.2017 року, в той час як вивезти автомобіль позивач повинен був до 03.10.2015 року. Також слід зауважити, що перебування автомобіля на ремонті майже через півтора роки після виникнення обов'язку щодо його вивезення, не є доказом існування аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що унеможливили виконати вимоги ст. 95 МК України.

Суд також не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем його права, зокрема, на ознайомлення з матеріалами справи, на дачу пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, користування правовою допомогою, оскарження постанови. Оскільки, таке спростовується матеріалами справи, зокрема тим, що про розгляді протоколу про адміністративне правопорушення №1726/30500/17 від 11.07.2017 гр. ОСОБА_4 був присутній, надавав пояснення, будь-яких клопотань не заявляв. Правом на оскарження позивач також скористався, оскільки подав адміністративний позов до суду.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку що ОСОБА_4 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення громадянина України ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 243, 246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7