Справа № 810/3799/17
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року №810/3799/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Терлецької О.О., при секретарі судового засідання Мкртчяна Н.Ц.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДСНС України у Київській області до Білоцерківської центральної районної лікарні про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДСНС України у Київській області з позовом до Білоцерківської центральної районної лікарні, в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень Білоцерківської центральної районної лікарні () за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, 6, шляхом зобов'язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об'єкта до повного усунення порушень зазначених в акті №270 від 24.10.2017.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили суд його задовольнити, обґрунтування чого зазначили, що під час проведення позапланової перевірки Білоцерківської центральної районної лікарні було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю, а також здоров'ю людей та були зафіксовані в Акті перевірки від 27.10.2017 №270.

У письмових запереченнях проти позову, відповідача просив суд відмовити в його задоволенні та повідомив, що запропонований позивачем спосіб застосування заходів реагування передбачає фактично повне припинення на необмежений і невизначений строк всієї господарської діяльності лікарні, що істотно вплине на права та інтереси осіб, пов'язаних із трудовими та договірними відносинами, що також не відповідає принципу пропорційності.

Зупинення подальшої роботи призведе до невиконання договірних відносин лікарні з рядом підприємств та позбавить останньої можливості усунути виявлені порушення, надавати послуги в сфері медичної практики жителям району, що може призвести до не зворотнніх наслідків.

Відповідач зазначив, що з метою недопущення настання таких наслідків, Білоцерківською центральною районною лікарнею вжито всіх можливих заходів для усунення більшої частини виявлених під проведення перевірки порушень. Решту порушень відповідач зобов'язується виконати в найкоротші терміни, проте у зв'язку з тим, що їх виконання потребує виділення додаткових коштів і залучення спеціалістів відповідної кваліфікації, позивач потребує додаткового часу для виконання таких робіт.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. ст. 47, 65, 66, 67 Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Головного управління від 04.10.2017 №622 було здійснено позапланову перевірку щодо додержання Білоцерківською центральною районною лікарнею за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, 6, норм пожежної безпеки, будівельних норм та правил, про що зазначається в рапорті начальника Білоцерківського РВ ГУ ДСНС України у Київській області підполковника служби цивільного захисту Юрченка В. Л.

04 жовтня 2017 року було видане посвідчення № 6619 на проведення позапланової перевірки щодо додержання та виконання вимог у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки Білоцерківською центральною районною лікарнею за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, 6 головному інспектору Білоцерківського РВ ГУ ДСНС України у Київській області старшому лейтенанту служби цивільного захисту Сюрхі А. С.

27 жовтня 2017 року за результатами позапланової перевірки був складений акт № 270 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому вказані порушення, що можуть створити загрозу життю та здоров'ю людей які перебувають в будівлях та приміщеннях, а саме:

1) Автоматична пожежна сигналізація знаходиться в несправному стані. Порушення: пункт 1.1, глава 1, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

2) Приміщення об'єкту не обладнано системами протипожежного захисту у відповідності до діючих норм. Порушення: пункт 1.2, глава 1, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

3) Стіни на шляхах евакуації в коридорах будівлі поліклініки, приміщеннях лабораторії, відділення променевої діагностики оздоблені матеріалами з вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2. Порушення: пункт 2.17, глава 2, розділ III НАПБ А. 01.001 -2014;

4) Будівлі та приміщення об'єкту не забезпечено первинним засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності. Порушення: пункт 3.7, 3.8, 3.15, глава 3, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

5) Наявні на об'єкті вогнегасники не забезпечено порядковим номером. Порушення: пункт 3.18, глава 3, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

6) Вогнегасники не розміщені у помітних і легкодоступних місцях шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення. Порушення: пункт 3.10, глава 3, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

7) Наявні засоби первинного пожежогасіння (вогнегасники) не пройшли технічного обслуговування. Порушення: пункт 3.22, глава 3, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

8) Пожежні крани не укомплектовано рукавами та стволами згідно вимог норм, в усіх приміщеннях та будівлях ЦРЛ. Порушення: пункт 2.2, глава 2, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

9) Пожежні кран-комплекти не проходять технічне обслуговування раз на шість місяців шляхом пуску води і відповідним записом в журналі обслуговування. Порушення: пункт 2.2, глава 2, розділ V НАПБ А. 01.001- 2014;

10) Наявні плоскоскладальні рукава в пожежних шафах складено у хаотичному порядку, а не шляхом складання в «гармошку» або подвійну скатку, приєднаним до крана та ствола. Порушення: пункт 2.2, глава 2, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

11) Пожежні щити не укомплектовано: вогнегасниками - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого тепло ізолюючого матеріалу розміром 2x2 - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи -2 шт., сокири - 2 шт. Порушення: пункт 3.11, глава 3, розділ V НАПБ А. 01.001-2014;

12) Не визначено категорію складських будівель, приміщень щодо вибухопожежонебезпеки. Порушення: пункт 2.9, глава 2, розділ III НАПБ А. 01.001-2014;

13) Не проведено перевірку будівель, споруд від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. Порушення: пункт 1.21, глава 1, розділ IV НАПБ А. 01.001-2014;

14) З'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано шляхом скручування (коридор першого поверху будівлі ЦРЛ). Порушення: пункт 1.6, глава 1, розділ IV НАПБ А. 01.001-2014;

15) В приміщеннях ЦРЛ дозволяється використання побутових електронагрівальних приладів без негорючих тепло ізолюючих підставок (приміщення реєстратури). Порушення: пункт 1.18, глава 1, розділ IV НАПБ А. 01.001-2014;

16) Електричні розетки та вимикачі встановлено на горючі основи (будівля поліклініки, приміщення лабораторії, відділення променевої діагностики). Порушення: пункт 1.17, глава 1, розділ IV НАПБ А. 01.001-2014;

17) На об'єкті відповідним документом (наказом, інструкцією, тощо) не встановлено протипожежний режим. Порушення: пункт 3, розділ II НАПБ А. 01.001-2014;

18) Посадові особи та працівники об'єкту не пройшли навчання з питань пожежної безпеки. Порушення: пункт 16, розділ II НАПБ А. 01.001- 2014;

19) Для кожного приміщення не розроблені та не затверджені керівником об'єкта інструкції про заходи пожежної безпеки. Порушення: пункт 4, розділ II НАПБ А. 01.001-2014;

20) Двері евакуаційних виходів до сходових клітин типу СК1 не обладнано пристроями для самозачинення та ущільнення в притул. Порушення: пункт 2.23, глава 2, розділ III НАПБ А. 01.001-2014;

26 січня 2018 року позивачем здійснено позапланову перевірку щодо додержання Білоцерківською центральною районною лікарнею за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, 6, норм пожежної безпеки, будівельних норм та правил.

За результатами позапланової перевірки був складений акт від 26.01.2018 № 19 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому вказані чотирнадцять порушень, що можуть створити загрозу життю та здоров'ю людей які перебувають в будівлях та приміщеннях.

З метою усунення порушень, які були виявлені під час проведення перевірки додержання вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, відносно Білоцерківської центральної районної лікарні складений 26 січня 2018 року припис № 16, яким вимагалось вжити заходів по їх усуненню до 26.01.2018.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в Акті перевірки, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України ГУ ДСНС у Київські області звернулось з даним позовом до суду, в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи Білоцерківської центральної районної лікарні.

В судовому засіданні представник позивача також вказав на те, що встановлені актом перевірки порушення були відповідачем частково усунуті. Не усунутими лишились чотирнадцять з двадцяти виявлених порушень.

Відповідаючи на запитання суду, представник позивача вказав, що із зазначених чотирнадцяти порушень лише одне є таким, що свідчить про загрозу займання вогнем приміщення - електричні розетки та вимикачі встановлено на горючі основи (будівля поліклініки, приміщення лабораторії, відділення променевої діагностики).

Разом з тим, представник позивача не вказав на несправність розеток - лише на відхилення від існуючих технічних норм.

Оскільки акт не містить вказівок на те, які розетки і в яких приміщеннях перевірялись, суд поставив питання до представників позивача щодо зазначеного. Однак представники позивача не надали ні пояснень, ні доказів щодо того, хто з посадових осіб перевіряв розетки, в яких приміщеннях та яким чином було зафіксоване таке порушення.

Відсутність підтвердження обставин зі сторони позивача унеможливлює прийняття судом таких обставин як достовірних, та унеможливлює їх оцінку, як підстави для застосування заходів реагування, та встановлення реальної загрози загорання.

Щодо решти порушень представник відповідача зазначив, що вони є порушеннями законодавства щодо забезпечення умов швидкого пожежегасіння. Такі порушення не становлять загрозу загорання самі по собі.

Такі порушення мають бути оцінені судом в сукупності з можливими наслідками порушення прав громадян на охорону здоров'я з метою визначення розумного балансу прав громадян - тих, на захист яких направлений позов і тих, які позов має на меті обмежити.

Позивач не подав суду ні пояснень, ні доказів того, що обмеження доступу громадян до лікувального закладу, практично єдиного і межах Білоцерківського району є єдиним заходом з метою усунення порушень вимог щодо пожежегасіння та похідними в демократичному суспільстві.

Також, позивач не подав суду ніяких ні пояснень, ні доказів того, що ним як відповідальним суб'єктом владних повноважену, було здійснено всі необхідні заходи по зменшенню рівня обмеження прав громадян на охорону здоров'я (доступ до лікувального закладу), у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що звернення позивача з даним позовом не базується на вимогах п.8. ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877). Відповідно до статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено частиною 1 статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

За приписами статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в частині 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання аба собів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877 повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з пунктом 2 статті 12 Закону № 877 у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ГУ ДСНС у Київській області просить прийняти рішення по застосуванню заходів реагування. Таке рішення має відповідати частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Застосовуючи принцип пропорційності та добросовісності відповідач повинен встановити чи не приведе застосування заходів реагування до порушення прав третіх осіб та суспільного інтересу.

В даній справі позов заявлено щодо виконання функцій держави по забезпеченню громадської безпеки та здоров'я. Однак спосіб забезпечення таких функцій (закриття лікарні) передбачає обмеження конституційного права громадян передбаченого ст. 49 Конституції України.

Частиною другою статті 2 Конституції України встановлено, що держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Право на охорону здоров'я гарантоване також Європейською конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини (статті 2 право на життя).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суди при обмеженні гарантованого конвенцією права повинні дотримуватись вимог щодо встановлення необхідності такого обмеження в демократичному суспільстві та визначення розумного балансу між суспільним інтересом обмежувальним правом. Разом з тим, у даній справі має місце вирішення судом балансу суспільного інтересу як щодо громадської безпеки, так і щодо суспільного інтересу в забезпеченні прав громадян на охорону здоров'я.

Матеріали даної справи приводять суд до висновку про те, що заявленій заходи реагування не є співрозмірними щодо обмеження права громадян на охорону здоров'я.

Звертаючись із даним позовом ГУ ДСНС у Київській області не враховано, що зупинення подальшої роботи Білоцерківської центральної районної лікарні призведе до невиконання договірних відносин лікарні з рядом підприємств та позбавить останньої можливості усунути виявлені порушення, надавати послуги в сфері медичної практики жителям району, що може призвести до не зворотнніх наслідків.

Також, не враховано чи можливе застосування заходів реагування у вигляді часткового обмеження використання приміщень Білоцерківської центральної районної лікарні, а якщо неможливо - то чому.

Разом з тим, як було встановлено судом, позивачем 26.01.2018 на підставі Акта перевірки був складений припис №16 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

Відповідно до змісту цього припису, Білоцерківська центральна районна лікарня була зобов'язано у строк до 26.01.2018 вжити заходи щодо усунення недоліків, які були виявлені під час здійснення перевірки згідно з переліком вказаним у приписі.

Частиною 8 статті 7 Закону №877 встановлено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання.

Таким чином, позивач спочатку застосував захід реагування інший, ніж захід у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, а саме склав припис, тим самими підтвердив про відсутність підстав для застосування інших видів заходів реагування.

Окрім вимог припису, позивач звернувшись з позовною заявою до суду, намагається застосувати ще один захід реагування у вигляді повного зупинення роботи Білоцерківської центральної районної лікарні.

При цьому, захід реагування у вигляді зупинення роботи лікарні до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, Законом №877 не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки обов'язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду зобов'язані обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідну правову оцінку.

За таких умов суд висновує, що позивач звернувся з даним позовом формально, без належного обґрунтування застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Білоцерківської центральної районної лікарні, а відтак вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Слід наголосити, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (частина 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 29 березня 2018 р.