Справа № 335/1703/18
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1703/18 2-а/335/151/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 638014 від 23 січня 2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 638014 від 23 січня 2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у звязку із допущенням ним порушення п. 8.4 «Г» Правил дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 638014 від 23.01.2018, прийнятої відповідачем, 23.01.2018 о 16:05 год. позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21101», державний номер НОМЕР_1, рухаючись у м. Запоріжжі по вул. Міська, 2, не виконав вимогу знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «Г» ПДР України.

Натомість, як зазначив позивач у позові, він у вказаний день та час рухався по автодорозі Біленьке-Запоріжжя. Після проїзду населеного пункту «Бабурка» він розпочав підйом до залізничного переїзду, що розмежовує Запорізький район та м. Запоріжжя (вул. Міська). Підїжджаючи до переїзду та перетинаючи його позивач відчув, що в машині скінчилось пальне, у звязку із чим був вимушений зробити аварійну зупинку на дорожньому острівці безпеки. Однак, враховуючи, що автомобіль інерційно міг проїхати ще певну відстань, він вирішив повернути ліворуч та зупинитись на узбіччі, що і зробив. Тому він діяв у стані крайньої необхідності, що відповідного до ст. 18 КУпАП виключає адміністративну відповідальність. Позивач повідомив про ці обставини інспектору поліції, але він цей факт проігнорував.

Проте, відповідач у судове засідання не зявився, і не надав жодних доказів правомірності прийнятої постанови (у т.ч. й відео боді-камери, яке вказано як додаток до постанови), що позбавляє суд можливості зясувати, чи надавалася відповідачем оцінка вказаним доводам позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обовязку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду відзив на позов, і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність надсилання справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на даний час відсутні.

Позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обовязків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова АР № 638014 від 23.01.2018, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Підсумовуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 638014 від 23.01.2018, прийняту інспектором роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м Запоріжжя Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова