Справа № 263/14469/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року справа №263/14469/17

Приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Сухарька М.Г., Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 січня 2018 року (повний текст складено 3 січня 2018 року в м. Маріуполі) у справі № 263/14469/17 (суддя в 1 інстанції - Кулик С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 17.11.2017, просив визнати дії відповідача щодо неврахування заробітної плати за березень-квітень, листопад 1995 року та травень 1997 року при визначенні розміру пенсії протиправними; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі - Управління) здійснити перерахунок пенсії з 10.11.2010 (з дня призначення пенсії) з урахуванням заробітної плати за березень-квітень, листопад 1995 року та травень 1997 року; зобов'язати Управління сплатити різницю між пенсією, перерахованою з урахуванням заробітної плати березень-квітень, листопад 1995 року та травень 1997 року та фактично сплаченої відповідачем пенсією за період з 10.11.2010 (з дня призначення пенсії) по день прийняття судом рішення у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером за віком з 10.11.2010 на пільгових умовах за Cписком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників. Ані при призначенні йому пенсії, ані при її перерахунку 01.05.2017, відповідачем не були враховані періоди його роботи на підприємстві по технічному обслуговуванню і ремонту гірничошахтного обладнання п/о «Донецьквугілля» у 1995-1997 роках, а саме: дні роботи у березні-квітні, листопаді 1995 року та дні роботи у травні 1997 року.

Листом відповідача від 07.07.2017 № 12192/02 повідомлено, що у зв'язку з відсутністю в нього документів пенсійної справи неможливо пояснити, чому не було враховано той чи інший період роботи при призначення пенсії. Із наданого відповідачем розрахунку заробітної плати вбачається, що у листопаді 2015 року та травні 1997 року відсутня заробітна плата, а заробітна плата за березень-квітень 1995 року взагалі у розрахунку не вказана. Згідно даних трудової книжки, за період з 20.03.1995 по 30.06.2000 у нього мається трудовий стаж тривалістю 60 календарних місяців підряд, що означає те, що його заробітна плата за цей період на підставі ч.1 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) повинна бути врахована при призначенні йому пенсії та визначенні її розміру. Неврахування відповідачем заробітної плати за вищевказані періоди є порушенням його конституційного права на отримання пенсії в розмірі згідно пенсійного законодавства України.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позову відмовити, при цьому зазначивши, що з 01.02.2015 електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була взята на облік в Управлінні на підставі його особистої заяви від 13.02.2015. Взяття на облік пенсійних справ осіб, переміщених з тимчасово окупованої території, відбувається в електронному виді. Паперові пенсійні справи відсутні, оскільки знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі. Виплата пенсії внутрішньо переміщеній особі здійснюється по даним, які були занесені в електронну базу управліннями ПФУ, в яких перебувала на обліку особа ще до взяття на облік в їхньому управлінні. Надати пояснення, чому враховано (або не враховано) той чи інший період роботи (заробітку), в управління немає можливості у зв'язку з відсутністю документів пенсійної справи, по яким первинно була призначена пенсія ОСОБА_1

Крім того, станом на 07.12.2017 позивач до Управління в порядку, передбаченому Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, не звертався. Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку, заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України. Пунктом 4.1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Станом на 07.12.2017 Управлінням жодних рішень щодо перерахунку пенсії позивачу не було винесено. Враховуючи те, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням, у задоволенні позову просив відмовити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 січня 2018 року у справі № 263/14469/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанова мотивована тим, що у відповідача обов'язок прийняти рішення щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії не виник, оскільки відповідна заява у встановленій вимогами Порядку формі позивачем подана не була. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, останнім не надано доказів на підтвердження неврахування відповідачем заробітної плати за березень-квітень, листопад 1995 року та травень 1997 року при визначенні розміру пенсії позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що не надання позивачем довідки про підтвердження нарахування заробітної плати первинними документами відбулося не з вини апелянта, оскільки за наявності обставин, які відбулися на території проведення антитерористичної операції, позивач об'єктивно не мав можливості надати таке підтвердження. Також, апелянт наголошує, що підприємство, на якому він працював, не було ліквідовано, але враховуючи, що воно розташоване на території, яка непідконтрольна українській владі, це означає неможливість отримати звідти будь-які відомості. Тому позивач вважає, що підпункт 2 пункту 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №919 від 05.07.2006 (далі - Порядок №919) підлягає застосуванню у спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-ІV, відповідач мав право отримати відповідну довідку про заробітну плату від Управління праці та соціального захисту та зробити перерахунок пенсії.

Щодо висновків суду першої інстанції відносно того, що позивач не звертався до Управління у формі, яка передбачена Порядком, апелянт зазначає, що ані Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), ані Закон № 1058-ІV не передбачають такої підстави для відмови у перерахунку призначеної пенсії, як відсутність встановленої Порядком форми звернення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Спершу слід зазначити, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.11.2017 позов ОСОБА_1 до Управління про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 10.11.2010 по 06.05.2017 залишено без розгляду. Провадження у справі відкрите за період з 07.05.2017.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, основним завданням управління є призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Положеннями ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 01.02.2015 електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була взята на облік в Управлінні на підставі його особистої заяви від 13.02.2015.

Паперова пенсійна справа ОСОБА_1 в Управлінні відсутня, оскільки знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі. Виплата пенсії внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 (довідка від 23.10.2014 № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України) здійснюється по даним, які були занесені в електронну базу управлінням ПФУ, в якому останній перебував на обліку, тобто, до взяття на облік в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області.

Про вказані обставини представнику позивача адвокату ОСОБА_2 у відповідь на його звернення щодо пенсійного забезпечення позивача відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» Управлінням направлено лист за вих. № 12192/02 від 07.07.2017.

В листі також зазначено, що надати пояснення, чому враховано (або не враховано) той чи інший період роботи (заробітку) при призначенні позивачу пенсії та визначення їх розміру в Управління немає можливості через відсутність документів пенсійної справи, по яким первинно була призначена пенсія ОСОБА_1 На адресу позивача також направлений розрахунок стажу ОСОБА_1

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, в органу Пенсійного фонду виникає обов'язок прийняти рішення за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій вказаним Порядком.

При цьому, наведеними вище нормами чинного законодавства, а саме - вказаним Порядком передбачено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV . Без їх дотримання усі наступні дії щодо призначення пенсії є передчасними, оскільки суд здійснює захист порушеного права, а не права, яке може бути порушено в майбутньому.

Окрім того, за змістом абзацу 1 пп.3 п.2.1 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми (п.2.10 Порядку).

Відтак, обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15 та від 15 грудня 2015 року у справі №21-4722а15.

Проте, судом з матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 взагалі не звертався до Управління з відповідною заявою про перерахунок пенсії за встановленою вищезазначеним Порядком формою. Адвокат ОСОБА_2 лише надіслав до відповідача звернення, у якому просив надати письмово інформацію про те, яка сума пенсії була нарахована позивачу.

З доданого до відповіді на вищевказане звернення розрахунку загального страхового стажу позивача вбачається лише, що до страхового стажу зараховані, зокрема, такі періоди роботи: 20.03.1995 - 31.12.1995; 07.03.1997 - 01.06.1997, проте відсутні відомості про заробітну плату, яка враховувалася при призначенні пенсії ОСОБА_1

Отже, у відповідача обов'язок прийняти рішення щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії не виник, оскільки відповідна заява у встановленій вимогами Порядку формі, позивачем подана не була.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 по справі № 21-484а13, підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення пенсійного органу, прийняте з цього питання.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про перерахунок пенсії або про відмову в перерахунку пенсії, визначені Законом № 1058-ІV, зокрема ч.5 ст. 45 цього Закону.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, позивачем не надано доказів на підтвердження неврахування відповідачем заробітної плати за березень-квітень, листопад 1995 року та травень 1997 року при визначенні розміру пенсії позивача, суд дійшов висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Одночасно колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до Управління із заявою, форма якої встановлена до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, з додачею всіх необхідних документів для перерахунку пенсії.

Посилання в апеляційній скарзі на Порядок №919 не заслуговують на увагу, оскільки його пункт 1 визначає, що цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв'язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

З матеріалів справи (а.с.13) вбачається наявність у ОСОБА_1 страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року більшого ніж 60 місяців, тому Порядок № 919 до позивача не можливо застосувати.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 січня 2018 року у справі № 263/14469/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 3 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді М.Г. Сухарьок

О.О. Шишов