Справа № 808/3343/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 рокусправа № 808/3343/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Електросвітлотехніка" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 р. (суддя Конишева Олена Василівна) в адміністративній справі № 808/3343/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Електросвітлотехніка" до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.07.2017р. №№,,, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ЕЛЕКТРОСВІТЛОТЕХНІКА" звернулось до суду із адміністративний позов до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просить суд визнати протиправними скасувати податкові повідомлення - рішення , №, № від 14.07.2017 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Вважаючи вказане рішення суду таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч.4 ст.229, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB "ТД Електросвітлотехніка" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських операцій з TOB "Лібра-С" та TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" () у лютому 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2017 №369/08-01-14- 02/39930919, яким встановлено порушення :п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму за 2016 рік 41 547,00 грн.;пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, у періоді: - лютий 2016 року в сумі 42550,00 грн.;пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19/21 декларацій) у періоді: - лютий 2016 року у сумі 3 613,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.07.2017:№ , за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 53187,5 грн., з яких 42550 грн. - податкові зобов'язання, 10637,5 грн. штрафні санкції; № , за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 51933,75 грн., з яких 41547 грн. - податкові зобов'язання, 10386,75 грн. штрафні санкції; № , за яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 3613 грн.

Крім того, вказані податкові повідомлення - рішення оскаржувалися в адміністративному порядку та були залишені без змін.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить їх визнати протиправними та скасувати.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Згідно пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Згідно п.200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16 липня 1999 року визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже,будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24 травня 1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, із системного аналізу вищевикладених законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів (робіт, послуг) однією стороною, та їх отримання іншою стороною, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

З вищевикладеного вбачається, що виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Відтак, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі, якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. До того ж, наявність цивільно-правового договору також не є безумовним свідченням правомірності та реальності вчинення платником податку господарської операції навіть у тому разі, якщо такий договір не визнано недійсним у судовому порядку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у перевіряємому періоді мав взаємовідносини з наступними контрагентами: з TOB "Лібра-С" ( договір поставки № 115 від 08.02.2016 року) та TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя"( договір поставки № 182 від 11.02.2016 року), що підтверджується відповідними копіям первинних бухгалтерських документів, а саме: копіями договорів, податкові накладні, прибуткові накладні, специфікаціями до договорів поставки.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа №335/14/17 1-кп/ЗЗ5/166/2017) від 21.03.2017 (набрав законної сили 21.04.2017) визнано винним посадову особу TOB "Лібра-С" у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28-ч.2 ст.205, ч.5 ст.27-ч.2 ст.212 КК України, які діючи умисно на території м. Запоріжжя, з корисливих мотивів, не маючи дійсного наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов'язану з виробництвом товарів послуг, маючи мету отримувати прибуток при наданні послуг підприємствам зареєстрованим на території Запорізької області та інших областей України, з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття незаконної діяльності, створили та придбали суб'єкти господарської діяльності (юридичних осіб), а саме TOB "Лібра-С" (). У подальшому реквізити зазначених суб'єктів господарської діяльності під час вчинення фіктивного підприємництва використовувались у мінімізації податкових зобов'язань для підприємств реального сектору.

Крім того, вищезазначеним вироком суду встановлено, що загалом, за період часу з 21.08.2016 по 30.09.2016 TOB "Лібра-С" здійснювало фінансові операції, якими прикривали незаконну діяльність з конвертації грошових коштів з безготівкової форми у готівкову, з метою ухилення від сплати податків, наступних суб'єктів підприємницької діяльності - контрагентів: лютий 2016 року - ЄДРПОУ 53 TOB "ТД ЕЛЕКТРОСВІТЛОТЕХНІКА".

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа №335/14/17 1-кп/335/166/2017) від 21.03.2017 (набрав законної сили 26.12.2016) визнано винним посадову особу TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28-ч.2 ст.205, ч.5 ст.27-ч.2 ст.212 КК України, які діючи умисно на території м. Запоріжжя, з корисливих мотивів, не маючи дійсного наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов'язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, маючи мету отримувати прибуток при наданні послуг підприємствам, зареєстрованим на території Запорізької області та інших областей України, з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття незаконної діяльності, створили та придбали суб'єкти господарської діяльності (юридичних осіб), а саме TOB "Промисловий альянс Запоріжжя" (). У подальшому реквізити зазначених суб'єктів господарської діяльності під час вчинення фіктивного підприємництва використовувались у мінімізації податкових зобов'язань для підприємств реального сектору.

Вироком встановлено фіктивність TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя".

Крім того, у вказаному вироку суду також встановлено, що "...ОСОБА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, забезпечивши реєстрацію TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" та TOB "Лібра-С" на підконтрольних їм городян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, та використовуючи реквізити, печатки та банківські рахунки вказаних підприємств, здійснили пособництво службовим особам TOB "Комтес-ХХІ" () в умисному ухиленні від сплати податку на додану вартість шляхом безпідставного завищення податкового кредиту при неіснуючих операціях з поставки товарів Mt (робіт, послуг) від TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя", TOB "Лібра-С" та TOB "ТК Гама" в адресу -TOB "Комтес XXI" у значному розмірі...". Зазначене свідчить про підконтрольність директорів контрагентів позивача особі, що здійснювала пособництво в ухиленні від сплати податків та використання для цього їх реквізитів, печатки та банківських рахунків.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа №335/12032/16-к 1- кп/335/581/2016) від 25.11.2016 визнано винними ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.З ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, які діючи умисно, з корисливих мотивів, свідомо не бажаючи здійснювати реальну ініціативну, системну, на власний ризик господарську діяльність, з метою прикриття незаконної діяльності інших суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки, яка полягала в укладені нікчемних угод та документальному оформленні псевдо фінансово-господарських операцій та незаконному формуванні додаткового кредиту з податку на додану вартість, а також валових витрат з податку на прибуток - підприємства на користь суб'єктів підприємницької діяльності, для відведення від себе підозри у вчиненні злочину, залучили ОСОБА_6, якій за грошову винагороду запропонували стати засновником, директором та бухгалтером TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя", без мети її реального проведення господарської діяльності, при цьому у свої злочинні наміри останню не повідомили.

Вищезазначеним вироком суду встановлено, що "...не пізніше 29.01.2014 ОСОБА_2 розуміючи, що TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" придбається з метою прикриття незаконної діяльності інших суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки, діючи умисно, з корисливих мотивів, для забезпечення реєстрації TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" у державного - реєстратора та у державних органах контролю, а також відкриття розрахункових рахунках у банківських установах, передав ОСОБА_5 копії паспорту громадянина України ОСОБА_6 та картки фізичної особи - платника податків.

Всі оригінали реєстраційних документів, печатка підприємства, електронні ключі видані податковою інспекцією та банківською установою, їх паролі, факсиміле підпису ОСОБА_6 отримано у розпорядження ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що в подальшому дало їм змогу використовувати реквізити суб'єкта господарської діяльності (юридичної особи) TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки. Зокрема, ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_5, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 29.01.2014 по 30.09.2016 забезпечив прикриття незаконної діяльності: лютий 2016 року в т.ч. TOB "ТД ЕЛЕКТРОСВІТЛОТЕХНІКА" 53) щодо ухилення від сплати податків шляхом укладення нікчемних угод та документального оформлення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складанні від імені службових осіб TOB "Промисловий Альянс Запоріжжя" первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності."

Згідно із ч. 5 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вищенаведеними вироками суду встановлений факт використання контрагентами позивача з метою прикриття незаконної діяльності, які не мали відношення до господарської діяльності цього підприємства та від імені якого підписані податкові та видаткові накладні, надані на підтвердження правомірності формування валових витрат і податкового кредиту ТОВ, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не мав підстав на правомірне збільшення валових витрат та податкового кредиту за податковими і видатковими накладними, виписаними від імені ОСОБА_6, як керівником ТОВ "Промисловий альянс Запоріжжя" та ОСОБА_4 як керівником ТОВ Лібра - С". Такі первинні документи неможливо вважати оформленими належним чином.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Керуючись статтями 34, 243,310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Електросвітлотехніка" - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року в адміністративній справі № 808/3343/17- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 28.03.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 30.03.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва