Справа № 761/42330/17
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/322/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Притули Н.Г. ,

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюк Андрія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

21 листопада 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати протиправними дії відповідача по складанню постанови серія БР №049143 від 08.11.2017 року, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР №049143.

Вимоги обгрунтовані тим, що 08.11.2017 року відповідачем було винесено оспорювану постанову якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.121, ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною та такою, що має бути скасована на тій підставі, що йому не було повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому позивач не зміг скористатися правовою допомогою; відповідач не має законом передбаченого права визначати навантаження на вісь транспортного засобу без зважування автомобіля; заміри виконані не за допомогою спеціального габаритно-вагового комплексу із сертифікованим обладнанням та не складався відповідний акт зважування; як такого зважування не було.

Позивач зазначає, що він ПДР України не порушував, не працююча лампа правої фари в режимі ближнього світла не є порушенням п.31.4.3 «в» ПДР України.

Крім того, у відповідності до положень постанови Кабінету міністрів України №879 від 27.06.2007 року визначити чи відноситься автомобіль, яким керував позивач до великовагового можуть лише працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. До суду направив відзив на позовні вимоги в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач на місці складення протоколу не заперечував порушення ПДР України, до позову не надано доказів на підтвердження відсутності порушення ПДР України. При складанні постанови працівник поліції діяв в рамках чинного законодавства.

А тому суд на підставі положень статті 205 КАС України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2017 року інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Житомир Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Микитюк Андрієм Івановичем прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія БР №049143 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ст.132-1 КУпАП, який близько 10 години 30 хвилин, керуючи автомобілем "Вольво", державний номерний знак НОМЕР_1 на 86 км а/д Київ-Чоп, керував автомобілем у якого була технічна несправність - не працювала права фара в режимі ближнього світла, а також здійснював перевезення великовагового вантажу з навантаженням на здвоєну вісь понад 18 тон, чим порушив п.31.4.3в та 22.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121, ст.132-1 КУпАП згідно якого його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

ОСОБА_1 будь-яких пояснень в постанові не зазначив.

Проте як вбачається в позовній заяві позивач заперечує порушення ПДР України.

У відповідності до п.31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п. «в»).

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. N 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно п.3 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6 Порядку).

Згідно з п.18 Порядку, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п.20 Порядку).

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду доказів на підтвердження порушень позивачем ПДР України. Відзив, який направлено до суду не містить доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України.

Водночас варто зауважити, що несправність правої фари в режимі ближнього світла не є порушенням п.31.4.3 «в» ПДР України та працівник поліції не уповноважений згідно чинного законодавства визначати належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Суду не надано доказів, що працівниками Укртрансбезпеки вчинялись дії у відповідності до зазначеного вище Порядку.

Відповідач у відзиві зазначає про порушення п.п. «а» п.31.4.3 ПДР України, проте суд не може взяти до уваги зазначене відповідачем, оскільки в протоколі чітко зазначено про несправність правої фари в режимі ближнього світла та не зазначено про порушення, які передбачені п.а) - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Також суд не може взяти до уваги пояснення відповідача, що ним проводився документальний габаритно-ваговий контроль без проведення зважування, оскільки у відповідності до п.п.5-1 п.2 Порядку документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а як вбачається з протоколу, відповідач зазначив навантаження на здвоєну вісь.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Згідно положень ст.286 КАС України враховуючи, що в судовому засіданні відповідачем не доведено правомірності винесення постанови, суд вважає за можливе визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову та закрити провадження у справі (для захисту порушених прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі заявлених вимог на підставі ч.2 ст. 9 КАС України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюк Андрія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати дії Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюк Андрія Івановича щодо складання постанови серія БР №049143 від 08.11.2017 року протиправними.

Скасувати постанову від 08 листопада 2017 року серії БР №049143 від 08.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121, ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ст.132-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула