Справа № 419/4103/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 419/4103/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Карча В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 з Новоайдарського районного суду Луганської області на адресу Луганського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Ф.) до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Старобільське ОУПФУ), в якому з урахуванням уточнень позивач просив зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення 06.10.2017 з урахуванням трудових книжок та наданих довідок, а саме: за періоди роботи з 06.07.2015 по 04.04.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання І розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 04.04.2016 по 29.09.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 29.09.2016 по 05.10.2017 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики на акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Обухівська».

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до трудової книжки ТК-IV, складеної 06.07.2015 відділом кадрів акціонерного товариства «Шахтоуправління «Обухівська», ОСОБА_1 працював на вказаному підприємстві з 06.07.2015 по 04.04.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання І розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 04.04.2016 по 29.09.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 29.09.2016 по 05.10.2017 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики АТ «Шахтоуправління «Обухівська».

06.10.2017 позивач звернувся до Новоайдарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Старобільського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак йому було відмовлено, оскільки Постановою КМУ від 01.08.1993 № 442 передбачено проведення на підприємствах обовязкової атестації робочого місця, та при зверненні за призначенням пенсії необхідно надати підтвердження результатів атестації робочого місця за умовами праці.

Позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконною, оскільки вона порушує вимоги Угоди «Про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення», преамбулою якої чітко передбачено, що Україна, як Держава Учасниця Співдружності, має зобов'язання у відношенні осіб, які набули право на пенсійне забезпечення, на її території або на території інших держав - Учасниць угод.

Таким чином, відповідачем не зараховано пільговий трудовий стаж за періоди роботи з 06.07.2015 по 03.04.2016, з 04.04.2016 по 03.05.2016, з 29.09.2016 по 28.04.2017 на підприємстві АТ «Шахтоуправління «Обухівська».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

07.03.2018 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що позов ґрунтується на хибному тлумаченні чинного законодавства. Пенсії за віком на пільгових умовах на дату звернення позивача призначалися за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при умові досягнення пенсійного віку та наявного трудового стажу, передбаченого ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незалежно від місця останньої роботи.

Згідно наданих документів та довідок позивачу обчислено стаж роботи на роботах зі шкідливими умовами праці, який склав 6 років 2 місяці, замість необхідних до умов чинного законодавства 6 років 3 місяці. При обчисленні зазначеного стажу не врахована довідка АТ «Шахтоуправління «Обухівська» від 28.04.2017 № 29, оскільки в ній відсутні відомості про результати проведення атестації робочих місць, що врегульовано постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442.

Відповідачем надано відповідь ОСОБА_1, у якій зазначено, що зарахувати до пільгового стажу періоди з 06.07.2015 по 03.04.2016, з 04.04.2016 по 03.05.2016, з 29.09.2016 по 28.04.2017 на підприємстві АТ «Шахтоуправління «Обухівська» немає законних підстав, відтак визначити наявність права на пільгове пенсійне забезпечення на даний час неможливо. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання позивач та його представник не прибули, від позивача та йоо представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 ТК-IV № 8613931 останнього 06.07.2015 прийнято на роботу в акціонерне товариство «Шахтоуправління «Обухівська» на посаду електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту обладнання І розряду основного виробництва збагачувальної фабрики; 04.04.2016 позивача переведено на посаду електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту обладнання ІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики; 04.05.2016 ОСОБА_1 переведено на посаду електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту обладнання ІІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики; 29.09.2016 позивача переведено на посаду електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту обладнання ІІІ розряду в електроцех збагачувальної фабрики; 05.10.2017 ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням, по закінченню трудової відпустки (арк. спр. 12, 107-108).

06.10.2017 позивач звернувся до Новоайдарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Старобільського ОУПФУ Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр. 97).

Протоколом Новоайдарського відділення Старобільського ОУПФУ від 13.10.2017 № 1135 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр. 72).

13.10.2017 відповідачем також було надано відповідь ОСОБА_1, в якій зазначено, що зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 06.07.2015 по 03.04.2016, з 04.04.2016 по 03.05.2016 та з 29.09.2016 по 28.04.2017 на підприємстві АТ «Шахтоуправління «Обухівська» немає законних підстав, оскільки Постановою КМУ від 01.08.1992 № 442 передбачено проведення на підприємствах обовязкової атестації робочого місця та при призначенні пенсії на пільгових умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене результатами атестації робочих місць за умовами праці, тому визначити наявність права на пільгове пенсійне забезпечення на даний час неможливо (арк. спр. 8).

Отже, позивачеві не враховано стаж роботи на пільгових умовах на АТ «Шахтоуправління «Обухівська» на території Російської Федерації.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_2 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_2 України.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів п. 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Таким чином, проведення атестації робочих місць за умовами правці передбачена діючим законодавством України та проводиться згідно з Порядком № 442 та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п. 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 17 березня 2015 року № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 відповідно). Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 31.01.2018 у справі К/9901/48/17.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» від 28.04.2017 № 29 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на даному підприємстві на посаді електрослюсаря (слюсаря) черговий по ремонту обладнання І розряду основного виробництва збагачувальної фабрики структурного підрозділу АТ «Шахтоуправління «Обухівська» повний робочий день (список № 2). Робота за даною професією (посадою) дає право на дострокове пенсійне забезпечення (арк. спр. 135).

ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» видало ОСОБА_1, електрослюсарю (слюсарю) чергового по ремонту обладнання, дільниці «Електроцех» ЗФ, довідку від 15.07.2017 № 01-15/614 згідно з якою спеціальна оцінка умов праці на ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» була розпочата 16.04.2014 та закінчена 01.08.2014 (арк. спр. 15, 139).

Відповідно до карти спеціальної оцінки умов праці від 28.07.2014 № 573, виданої ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська», посада електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту обладнання збагачувальної фабрики/електроцех ЗФ гарантує робітнику право на дострокове призначення трудової пенсії на підставі списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (арк. спр. 16-19, 140-143).

При цьому, формулювання «атестація робочого місця» дана карта спеціальної оцінки умов праці не містить.

Частиною 4 статті 1 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, членами якої є Україна та Російська Федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов'язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Статтею 4 Угоди передбачено, що Держави-учасниці Угоди проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Суд зауважує, що з 01.01.2014 в Російській Федерації замість атестації робочих місць введена спеціальна оцінка умов праці, яка повинна проводитися відповідно до Федерального закону «Про спеціальну оцінку умов праці» від 28.12.2013 № 426-ФЗ.

Відповідно до п. 2 листа Мінпраці Російської Федерації від 13.03.2014 № 17-3/В-113 результати атестації робочих місць за умовами праці, оформлені після 31.12.2013, використовуватися не можуть. В силу ч. 12 ст. 209 Трудового кодексу РФ в старій редакції атестація проводилася в порядку, затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров'я Росії від 26.04.2011 № 342н.

Таким чином, діючим законодавством Російської Федерації проведення атестації робочого місця за умовами праці не передбачено.

Факт роботи позивача в період з 06.07.2015 по 28.04.2017 на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, підтверджено картою спеціальної оцінки умов праці від 28.07.2014 № 573 та довідкою ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» від 28.04.2017 № 29.

На думку суду, відсутність у відповідній державі законодавства та нормативних актів щодо проведення атестації робочих місць і відсутність підстав для проведення атестації робочих місць щодо умов праці, віднесених до Списку № 2, не позбавляє громадян права на зарахування до пільгового стажу даних періодів роботи.

Суд зазначає, що оскільки законодавством Російської Федерації, на підприємстві якої працював ОСОБА_1, не передбачено проведення обовязкової атестації робочих місць за умовами праці, а позивач виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджено картою спеціальної оцінки умов праці від 28.07.2014 № 573 та довідкою ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» від 28.04.2017 № 29, тому відповідачем неправомірно не взято до уваги вказані документи.

Щодо незарахування відповідачем періоду роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Шахтоуправління «Обухівська» з 29.04.2017 по 05.10.2017, суд погоджується з доводами відповідача про те, що підстав для зарахування даного періоду до пільгового стажу немає, оскільки цей період не підтверджено жодною уточнюючою довідкою.

Щодо позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення 06.10.2017 з урахуванням трудових книжок та наданих довідок, а саме: за періоди роботи з 06.07.2015 по 04.04.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання І розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 04.04.2016 по 29.09.2016 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики, з 29.09.2016 по 05.10.2017 електрослюсарем-черговим по ремонту обладнання ІІІ розряду основного виробництва збагачувальної фабрики на акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Обухівська», суд зазначає таке.

У рішенні по справі «Класс та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження Старобільського ОУПФУ Луганської області щодо призначення або відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, суд вважає, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження Старобільського ОУПФУ Луганської області щодо призначення пенсії та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог. На думку суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання Старобільського ОУПФУ Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 про призначення пенсії з урахуванням обставин, встановлених у даній справі.

Також з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Старобільського ОУПФУ Луганської області від 13.10.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою цієї статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 640 грн судового збору (арк. спр. 1).

У звязку з частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в сумі 320 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13.10.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 про призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92703, Луганська область, м. Старобільськ, пл. Гоголя, буд. 5, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 91480, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 320,00 грн (триста двадцять грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3